EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32012D0051
2012/51/EU: Commission Decision of 23 March 2011 on State aid C 39/07 implemented by Italy for Legler SpA (notified under document C(2011) 1758) Text with EEA relevance
2012/51/ES: 2011 m. kovo 23 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos C 39/07, kurią Italija suteikė Legler S.p.A. (pranešta dokumentu Nr. C(2011) 1758) Tekstas svarbus EEE
2012/51/ES: 2011 m. kovo 23 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos C 39/07, kurią Italija suteikė Legler S.p.A. (pranešta dokumentu Nr. C(2011) 1758) Tekstas svarbus EEE
OL L 27, 2012 1 31, p. 12–20
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
31.1.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 27/12 |
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2011 m. kovo 23 d.
dėl valstybės pagalbos C 39/07, kurią Italija suteikė Legler S.p.A.
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 1758)
(Tekstas autentiškas tik italų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2012/51/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – Sutartis), ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
atsižvelgdama į Komisijos sprendimą pradėti Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą (1),
paraginusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtas nuostatas ir atsižvelgdama į tas pastabas,
kadangi:
I. PROCEDŪRA
(1) |
2007 m. balandžio 5 d., praėjus šešiems mėnesiams nuo sanavimo pagalbos, kurią Komisija patvirtino kaip suderinamą su vidaus rinka (2), suteikimo, Italija pranešė apie Legler S.p.A. restruktūrizavimo planą. |
(2) |
2007 m. rugsėjo 25 d. Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl restruktūrizavimo plano (3). Italijos pastabos gautos 2007 m. lapkričio 30 d. |
(3) |
2007 m. gruodžio 10 d. Komisija gavo vienos suinteresuotosios šalies pastabas. 2008 m. kovo 3 d. raštu ji persiuntė tas pastabas Italijai. Italija savo pastabas pateikė 2008 m. gegužės 20 d. rašte. |
(4) |
2008 m. liepos 23 d. Italijos valdžios institucijos atsiėmė pranešimą apie restruktūrizavimo pagalbą, nurodydamos, kad plano atsisakyta. |
(5) |
2008 m. rugpjūčio 8 d., 2008 m. spalio 22 d., 2009 m. vasario 9 d., 2009 m. rugsėjo 4 d. ir 2010 m. kovo 17 d. raštais Komisija Italijos valdžios institucijų paprašė pateikti papildomos informacijos. Italijos valdžios institucijos į šiuos prašymus atsakė 2008 m. rugsėjo 26 d., 2008 m. gruodžio 1 d., 2009 m. birželio 3 d., 2009 m. spalio 6 d., 2010 m. vasario 24 d. ir 2010 m. balandžio 20 d. raštais. |
II. APRAŠYMAS
II.1. Pagalbos gavėjas
(6) |
Legler S.p.A. yra 1863 m. įsteigta Italijos tekstilės įmonių grupės patronuojančioji įmonė (toliau – Legler, grupė arba įmonė), kurią oficialios tyrimo procedūros pradėjimo metu sudarė keli juridiniai asmenys: Legler Ottana S.p.A., Legler Siniscola S.p.A. ir Legler Macomer S.p.A. Įmonei Legler S.p.A. priklausė mažiau nei pusė Legler Maroc SA akcijų ir 40 % Legler Ottana S.p.A. akcijų. Legler S.p.A. kontrolinis akcijų paketas priklausė kontroliuojančiajai įmonei Piltar Ltd (toliau – Piltar). |
(7) |
2007 m. Legler dirbo 1 213 (4) darbuotojų, jos gamyklos veikė Sardinijos regione – Makomere (Oristano provincija), Siniskoloje ir Otanoje (Nuoro provincija), taip pat Lombardijos regione – Ponte San Pjetre (Bergamo provincija). 2006 m. grupės apyvarta sudarė 101 mln. EUR, o 2007 m. rugsėjo mėn. – 30,9 mln. EUR. |
(8) |
Pagrindinė Legler veikla buvo aukštos kokybės džinsinio audinio gamyba, šiame sektoriuje ji buvo Italijos ir Vokietijos rinkų lyderė, taip pat svarbi produkcijos tiekėja į Prancūziją ir Beniliuksą. Italijos valdžios institucijų teigimu, džinsinio audinio rinką sudaro du segmentai: gatavų drabužių (prêt-à-porter) garsių prekės ženklų segmentas (pagrindinis Legler sektorius) ir masinės rinkos gaminiai, kur daugiausia konkuruojama kainomis. Pagrindiniai Legler konkurentai buvo įsikūrę Italijoje, Graikijoje, Prancūzijoje, Tunise, Turkijoje ir Japonijoje. Su pirmaisiais sunkumais Legler susidūrė 2003 m., kai didelė gamybos dalis buvo perkelta į Aziją ar Viduržemio jūros pietinį regioną. |
(9) |
2007 m. gegužės 30 d. Sardinijos regiono investicinės bendrovės SFIRS S.p.A. valdybos posėdyje buvo nuspręsta, kad SFIRS iš likviduojamos įmonės Intex S.p.A. už 450 000 EUR nupirks Legler S.p.A. ir Legler Siniscola S.p.A. 17 mln. EUR nominaliosios vertės skolą. |
(10) |
Tame pačiame posėdyje SFIRS nusprendė 14,5 mln. EUR, t. y. dalį 17 mln. EUR Legler skolos, paversti Legler kapitalu. |
(11) |
2007 m. gegužės 31 d.Legler akcininkų susirinkime SFIRS tapo Legler akcininke. Dalį Legler skolos (14,5 mln. EUR nominaliosios vertės) išmainiusi į Legler kapitalą, SFIRS įgijo 49 % paprastųjų Legler S.p.A. akcijų (ir 100 % specialiųjų akcijų (5)). 51 % akcijų liko Piltar. |
(12) |
2008 m. sausio mėn. SFIRS nusprendė atsisakyti Legler S.p.A. akcijų bei likusios Legler grupės skolos ir paskelbė kvietimą pareikšti susidomėjimą dėl bendro Legler akcinio kapitalo ir skolos įsigijimo. |
(13) |
Laimėjusiu pripažintas įmonės Ferratex s.r.l. (toliau – Ferratex) pasiūlymas, iš viso ji pasiūlė 2 000 001 EUR. Italijos valdžios institucijų teigimu, ši kaina atspindėjo visų SFIRS iš Legler ir jos patronuojamųjų įmonių gautinų lėšų sumos, kuri, nepriklausomo eksperto skaičiavimais, sudarė 2 mln. EUR, pridėjus simbolinę 1 EUR kainą už Legler akcinio kapitalo, kurį irgi įvertino nepriklausomas ekspertas, rinkos vertę. Pardavimas įvyko 2008 m. sausio 25 d. |
(14) |
Tačiau per laikotarpį nuo 2007 m. gruodžio mėn. iki 2008 m. rugpjūčio mėn. Legler nutraukė operacijas visose savo gamyklose ir nuo to laiko nė viena jos gamykla nebeveikė. |
(15) |
2008 m. liepos 23 d.Legler S.p.A. pakeitė pavadinimą į Texfer S.p.A. Jos patronuojamosios įmonės Sardinijoje taip pat buvo atitinkamai pervadintos Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. ir Texfer Macomer S.p.A. |
(16) |
2008 m. rugpjūčio 18 d. kompetentingas teismas grupės patronuojančiąją bendrovę pripažino nemokia, o 2008 m. lapkričio 13 d. jai ir jos patronuojamosioms įmonėms buvo pritaikyta kolektyvinio nemokumo procedūra, vadinama ypatingo administravimo procedūra. |
(17) |
Netrukus po to, kai Legler, suėjus terminui, negrąžino sanavimo paskolos, bankas pareikalavo vykdyti sanavimo pagalbos garantiją. Todėl 2008 m. rugsėjo 16 d. kompetentinga ministerija padengė paskolą ir palūkanas. |
(18) |
2010 m. spalio 21 d.Texfer S.p.A. buvo pripažinta bankrutavusia. 2010 m. lapkričio 17 ir 18 d.Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. ir Texfer Macomer S.p.A. irgi pripažintos bankrutavusiomis. |
(19) |
2006 m. Legler grynasis turtas buvo - 8,6 mln. EUR, palyginti su 2005 m. dar teigiamu 17,2 mln. EUR grynuoju turtu. 2006 m. įmonė nurodė patyrusi 25,9 mln. EUR nuostolių, o 2005 m. – 28,1 mln. EUR nuostolių. 2006 m. jos apyvarta sudarė 101,4 mln. EUR, 2005 m. ji buvo 124,2 mln. EUR. 2006 m. EBIDTA sudarė - 10,9, o 2005 m. – - 0,7. Didėjo ir išlaidos palūkanoms. |
(20) |
2007 m. lapkričio 30 d.Legler grynasis turtas buvo - 16,3 mln. EUR. Per 2003–2007 m. laikotarpį nuostoliai pasiekė 94,9 mln. EUR, įmonės padėtis tolydžio blogėjo, nuostoliai didėjo, o apyvarta mažėjo. |
(21) |
2008 m. lapkričio 13 d. pagal nacionalinę teisę grupei pritaikyta kolektyvinė nemokumo procedūra, pasibaigusi bankrotu (žr. 16–18 konstatuojamąsias dalis). |
II.2. Restruktūrizavimo priemonės
(22) |
Restruktūrizavimo planas, apie kurį pranešė Italija (toliau – planas), apėmė 3 metų laikotarpį (2007–2009 m.) ir tris priemones: i) 13 mln. EUR kaip vidutinės trukmės laikotarpio garantiją restruktūrizavimo laikotarpiu vietoj 6 mėnesių garantijos, kuriai duotas leidimas kaip sanavimo pagalbai (6), ii) 13,2 mln. EUR tiesioginę subsidiją, iii) 13 mln. EUR skolos išmainymą į kapitalą. Tačiau 2007 m. gegužės 31 d. SFIRS išmainė skolą į kapitalą nominaliąja 14,5 mln. EUR suma. |
(23) |
Nors Italijos valdžios institucijos pateikė 2007–2009 m. restruktūrizavimo planą, jos teigė, kad faktiškai restruktūrizavimas vyktų nuo 2007 m. birželio 1 d. iki 2012 m. pabaigos. Vieninteliai duomenys, pateikti siekiant grafikais pavaizduoti įmonės restruktūrizavimo eigą nuo 2009 iki 2012 m., buvo pinigų srautai ir naujai įsteigtos įmonės (Newco) įsipareigojimų istorija. |
(24) |
Per šį ilgesnį laikotarpį bendros naujos įmonės įsteigimo sąnaudos nuo Legler S.p.A. ir Sardinijoje esančių jos patronuojamųjų bendrovių sujungimo sudarė 106,2 mln. EUR, įskaitant 86,7 mln. EUR už plataus masto grupės reorganizavimą, o likutis būtų buvęs panaudotas kapitalui atkurti ir nuostoliams padengti. |
(25) |
Naujai įsteigtos įmonės veikla daugiausia būtų susijusi su įprasta, pagrindine įmonės veikla, t. y. aukštos kokybės džinsinio audinio gamyba, o kitos dvi gamybos linijos (velveto ir lygių medvilninių audinių) būtų panaikintos. Grupės geografinė veiklos vieta apimtų tik dvi gamyklas (Siniskoloje ir Otanoje) tame pačiame regione. Likęs turtas būtų parduotas, kad Legler galėtų įnešti savo įnašą ir sumažintų energijos išteklių, transporto ir personalo sąnaudas. Gamykla Makomere nebuvo įtraukta į planą (7). |
(26) |
Plane taip pat kartu su SFIRS numatytas naujas akcininkas ir nurodytas poreikis gauti kredito linijas iš privačių šaltinių, kad būtų galima įgyvendinti reorganizavimo procesą. |
II.3. Pagrindas pradėti procedūrą
(27) |
Savo sprendime pradėti procedūrą Komisija abejojo, ar skolos išmainymas į kapitalą neturėjo valstybės pagalbos elementų. Komisijai kilo abejonių, ar aprašytomis aplinkybėmis privatus investuotojas būtų sutikęs skolą išmainyti į įmonės akcijas, tuo labiau kad buvo aišku, jog įmonė kelis mėnesius buvo sustabdžiusi dalį veiklos, o Italijos valdžios institucijos Komisijai nepateikė jokio tokį faktą paneigiančio scenarijaus, kuris patvirtintų SFIRS prielaidą, kad investavimas į Legler ir jos restruktūrizavimo sąnaudų padengimas sąnaudų požiūriu yra efektyvesnis nei grupės likvidavimas. |
(28) |
Kalbant apie pagalbos suderinamumą su vidaus rinka remiantis Bendrijos gairėmis dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (8) (toliau – Sanavimo ir restruktūrizavimo gairės), Komisija pirmiausia iškėlė klausimą, ar Legler problemas galėjo išspręsti kontrolinį akcijų paketą turinti Piltar ir ar grupėje buvo nepagrįstai paskirstytos sąnaudos. |
(29) |
Antra, Komisijai kilo abejonių, ar įgyvendinus planą bus galima atkurti ilgalaikį įmonės gyvybingumą, nes planuojamas turto ir gamybos linijų atsisakymas atrodė gana neapibrėžtas, o daugelius prielaidų dėl būsimų veiklos sąlygų, atsižvelgiant į Legler gamybos sustabdymą, – nerealios. Komisija taip pat abejojo, ar siūlomos kompensavimo priemonės yra realios ir neperžengia gyvybingumui atkurti būtinų priemonių, kad pakako nuosavo įnašo dydžio ir kad buvo laikytasi vienintelį kartą teikiamos pagalbos principo. |
(30) |
Galiausiai Komisija paprašė Italijos valdžios institucijų pateikti informacijos dėl iškilusių abejonių (SFIRS kredito kilmę, išsamią informaciją apie Piltar ir sąnaudų paskirstymą grupėje, kompensacines priemones, faktinę tikimybę, kad Legler susiras naują akcininką, ir galimybę gauti Legler reorganizavimui būtiną privatų finansavimą). |
III. SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
(31) |
2007 m. gruodžio 14 d. raštu viena suinteresuotoji šalis pateikė savo pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą. Trečioji šalis teigė, kad aptariamomis priemonėmis būtų iškreipta konkurencija, ir pažymėjo, kad sektoriuje yra daug perteklinių pajėgumų. Trečioji šalis pateikė pasaulinius džinsinio audinio gamybos pajėgumų 2006 m. duomenis, iš kurių matyti, kad pasaulyje perteklinė gamyba sudaro 27 %. |
IV. ITALIJOS PASTABOS
(32) |
Pirmiausia, Italijos valdžios institucijos paaiškino, kaip SFIRS tapo Legler kontrolinio akcijų paketo savininke. 2007 m. kovo mėn. SFIRS iš likviduojamos įmonės Intex S. p. A. už 450 000 EUR nupirko Legler S. p. A. ir Legler Siniscola S.p.A. skolą. 2007 m. gegužės 31 d. SFIRS dalį šios skolos, kurios nominalioji vertė sudarė 14,5 mln. EUR, išmainė į Legler kapitalą ir taip įgijo 49 % Legler paprastųjų akcijų (Piltar liko 51 %) ir 100 % specialiųjų akcijų (9). |
(33) |
Antra, Italijos valdžios institucijos paaiškino, kad Piltar buvo paprasčiausia fizinių asmenų kontroliuojama priemonė. Ji įsteigta tik siekiant įsigyti Legler akcijų ir nevykdė jokios kitos verslo veiklos. Italijos valdžios institucijos pridūrė, kad Piltar seniai deklaravo neplanuojanti remti įmonės finansiškai ir ketino pamažu atsisakyti grupės akcijų paketo. Taigi atrodo, kad kartu su 49 % akcijų SFIRS taip pat įgijo teisę nusipirkti likusius 51 % paprastųjų Legler akcijų. |
(34) |
Trečia, Italijos valdžios institucijos pateikė informacijos apie kompensacines priemones. |
(35) |
Ketvirta, Italija nurodė, kad rinkos segmentai, kuriems skirtas Legler restruktūrizavimo planas finansiniam gyvybingumui atkurti, aprašytas 25 konstatuojamojoje dalyje, rodė daug žadančias tendencijas. Italijos valdžios institucijos taip pat paminėjo įmonės ketinimą gauti privataus kredito linijas ir rasti naują akcininką plano daliai finansuoti, taip pat nurodė, kad šiuo tikslu jau imtasi veiksmų. |
(36) |
Toliau, atsakydamos į trečiosios šalies pastabas, Italijos valdžios institucijos pažymėjo, kad Legler rinkos dalis 2006 m. sudarė tik 0,27 % Jos pridūrė, kad kaip kompensacinė priemonė plane buvo numatyta, palyginti su 2006 m., 22 % sumažinti įmonės pajėgumus ir 40 % – palyginti su 2005 m. Todėl jos manė, kad pagalba neiškreiptų konkurencijos tiek, kad prieštarautų bendrajam interesui. |
(37) |
Savo pastabose, pateiktose atsiėmus restruktūrizavimo planą, Italijos valdžios institucijos teigė, kad skolos išmainymas į kapitalą nereikštų valstybės pagalbos pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, nes SFIRS veikė pagal rinkos ekonomikos investuotojo principą. Italijos valdžios institucijų teigimu, privatus investuotojas būtų pasielgęs taip pat, kad išvengtų bankroto ir veiksmingiausiai atgautų bent dalį kredito, t. y. paverstų jį kapitalu ir restruktūrizuotų įmonę kartu su nauju privačiu investuotoju ir nauja kredito linija. |
V. VERTINIMAS
(38) |
Atitinkama valstybė narė pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (10) 8 straipsnio 1 dalį gali atsiimti pranešimą, kaip apibrėžta 2 straipsnyje, prieš Komisijai priimant sprendimą pagal 4 arba 7 straipsnius. |
(39) |
Tokiu atveju Komisija užbaigia oficialią tyrimo procedūrą pagal to paties reglamento 8 straipsnio 2 dalį. |
(40) |
Komisija pažymi, kad Italija neskyrė planuotos 13,2 mln. EUR tiesioginės išmokos ir šio pagalbos projekto nebetęs. Kadangi restruktūrizavimo planas atsiimtas, dėl šios priemonės pradėta oficiali tyrimo procedūra netenka prasmės. |
(41) |
Kadangi Italija neteisėtai įgyvendino kitas dvi priemones, apie kurias buvo pranešta, kad užbaigtų oficialią tyrimo procedūrą, Komisija privalo nustatyti, ar jos reiškia valstybės pagalbą pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, o jeigu taip, ar ši pagalba suderinama su vidaus rinka. |
(42) |
Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje nustatyta, valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. |
(43) |
Jeigu valstybės pagalbą, kaip ji apibrėžta 107 straipsnio 1 dalyje, numatoma teikti arba ji suteikta sunkumų patiriančiai įmonei, šios pagalbos suderinamumas turi būti vertinamas pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires. Todėl pagalba, remiantis Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktu, gali būti laikoma suderinama, jeigu paisoma Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse nustatytų sąlygų. |
V.1. Pagalbos buvimas
(44) |
13 mln. EUR sanavimo pagalbos garantija nebuvo nutraukta pasibaigus šešių mėnesių laikotarpiui, kuriam ją patvirtino Komisija, ir liko galioti atsiėmus pranešimą apie planą (žr. 17 konstatuojamąją dalį). |
(45) |
Apie sanavimo pagalbos garantijos pratęsimą buvo pranešta kaip apie iš kompetentingos ministerijos, finansuojamos iš valstybės biudžeto, išteklių suteiktą priemonę. Taigi ji buvo suteikta iš valstybės išteklių, todėl priskiriama valstybei. Garantija suteikiamas atrankinis pranašumas, nes dėl jos Legler įgijo galimybę gauti finansinius išteklius, kurių, atsižvelgiant į įmonės finansinę padėtį, kitu atveju nebūtų gavusi. Taigi dėl garantijos Legler neturėjo patirti išlaidų, kurias kitu atveju būtų patyrusi. Be to, kadangi Legler įgyvendino restruktūrizavimo procesą, po kurio siekė atnaujinti gamybą, pagalba galėjo iškreipti konkurenciją vidaus rinkoje ir turėti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. Iškreipiamą priemonės pobūdį pabrėžė trečioji šalis, taip pat pažymėjusi, kad sektoriuje esama perteklinių gamybos pajėgumų. |
(46) |
Todėl Komisija mano, kad sanavimo pagalbos garantijos, kuri yra ir restruktūrizavimo priemonė, pratęsimas reiškia valstybės pagalbą pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. |
(47) |
Nustatydama pagalbos sumą, Komisija primena Garantijų pranešimo (11) 4.1 punkto a papunktį, kuriame nurodyta, kad „finansinių sunkumų turinčioms įmonėms rinkos garantas, jeigu toks yra, garantijos suteikimo metu turėtų taikyti didelę priemoką dėl tikėtino įsipareigojimų nevykdymo lygio. Jeigu tikimybė, kad paskolos gavėjas nesugebės grąžinti paskolos, tampa ypač didelė, tokia rinkos norma gali nebeegzistuoti, o išimtiniais atvejais garantijos pagalbos elementas gali pasirodyti esąs toks didelis, kaip suma, kurią iš tikrųjų padengia minėta garantija“. |
(48) |
Atsižvelgdama į sunkią Legler finansinę padėtį garantijos suteikimo laikotarpiu (didėjantys nuostoliai, mažėjanti apyvarta ir neigiamas grynasis turtas, kaip aprašyta 19–21 ir 52 konstatuojamosiose dalyse), Komisija mano, kad buvo labai mažai tikėtina, jog įmonė būtų galėjusi gauti banko paskolą rinkoje be valstybės įsikišimo; todėl Komisija daro išvadą, kad pagalbos suma atitinka visos paskolos sumą (12). |
(49) |
Komisija pažymi, kad apsikeitimo sandorį įvykdė SFIRS, viešoji įmonė, kurios pagrindinis akcininkas, Sardinijos regionas, jos sprendimams daro lemiamą įtaką (13). Italija niekada neneigė šio fakto. Todėl Komisija daro išvadą, kad nagrinėjama priemonė yra priskirtina valstybei ir buvo suteikta iš valstybės išteklių. Ši priemonė taip pat yra atrankinė, nes yra palanki vienai įmonei Legler. Be to, kadangi Legler buvo restruktūrizuojama siekiant atnaujinti gamybą, pagalba galėjo iškreipti konkurenciją vidaus rinkoje ir paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą. Galimą iškreipiamą priemonės poveikį savo pastabose taip pat pabrėžė trečioji šalis, kartu ji pažymėjo, kad sektoriuje esama perteklinių gamybos pajėgumų. |
(50) |
Savo atsakyme Italija teigė, kad nagrinėjama priemone Legler nesuteikiamas pranašumas, nes, jos nuomone, buvo veikiama pagal rinkos ekonomikos investuotojo principą. |
(51) |
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką (14), siekiant nustatyti, ar Legler valstybės ištekliais buvo suteiktas koks nors pranašumas, reikia išnagrinėti, ar panašiomis aplinkybėmis privatus investuotojas, turintis panašias kaip SFIRS savybes, būtų norėjęs panašiai išmainyti skolą į kapitalą, atsižvelgiant į turimą informaciją ir sandorio įvykdymo dieną numatomus įvykius. |
(52) |
Pirma, atsižvelgdama į Legler finansines ataskaitas, Komisija pažymi, kad 2007 m. įmonės kapitalas buvo 1,8 mln. EUR ir - 16,2 mln. EUR neigiamas grynasis turtas; 2003–2007 m. nuostoliai pasiekė 94,9 mln. EUR ir įmonės padėtis aiškiai prastėjo, nuostoliai didėjo, o apyvarta mažėjo. |
(53) |
Komisija taip pat pažymi, kad, nepaisant minėtos kritinės padėties, SFIRS neatliko išsamios sandorio sąnaudų ir naudos analizės bei grėsmių vertinimo. Iš tikrųjų Italijos valdžios institucijos, nepaisydamos daugelio Komisijos prašymų šiuo klausimu, niekada nepateikė motyvuoto scenarijaus, įrodančio, kad SFIRS pasirinkimas buvo geresnis nei Legler likvidavimo scenarijus. |
(54) |
Panašias pastabas savo ataskaitoje (15), paskelbtoje ištyrus SFIRS veiklą, pateikė Italijos bankas. Ataskaitoje SFIRS elgesys supeiktas dėl jos anksčiau atlikto skolos išmainymo į kapitalą analizės neišsamumo ir dėl susijusio prieštaringo sprendimo „investuoti“ neturint konkrečių atgaivinimo planų. |
(55) |
Nepaisant tokio vertinimo, įmonės padėtis buvo tokia, kad joks protingas privatus investuotojas, veikiantis rinkos ekonomikos sąlygomis, nebūtų sudaręs panašaus sandorio. |
(56) |
Šia prasme Komisija taip pat pažymi, kad restruktūrizavimo plano, apie kurį įmonė pranešė, negalima laikyti realiu įmonės ateities veiklos rezultatų prognozavimo pagrindu. Vien tai, kad planas apėmė ne visą restruktūrizavimo laikotarpį, o tik jo dalį ir jame nebuvo pateikta jokios informacijos apie paskesnę restruktūrizavimo eigą (žr. 23 konstatuojamąją dalį), aiškiai rodo, kad dėl tokio informacijos trūkumo bet koks investuotojas būtų atgrasytas nuo nagrinėjamo sandorio sudarymo. |
(57) |
Antra, vertinant realias SFIRS galimybes atgauti iš Legler skolą ją išmainant į kapitalą ir taip tampant jos akcininke, reikia pasakyti, kad iš tikro tai susilpnino jos, kaip pirmumo teisę turėjusio kreditoriaus, padėtį. |
(58) |
SFIRS kapitalo investavimo vertė ir būsimos perspektyvos skolos išmainymo į kapitalą momentu atrodė pernelyg ribotos, kad kompensuotų pirmiau aprašytas grėsmes, ypač turint omenyje kritinę įmonės finansinę padėtį. Tai aiškiai pabrėžiama atliktame nepriklausomame įmonės vertinime, kuriame ji simboliškai įvertinta 1 EUR. |
(59) |
Iš to, kas nurodyta pirmiau, galima daryti išvadą, kad, išmainydama skolą į kapitalą, SFIRS nesielgė kaip privatus investuotojas, veikiantis įprastomis rinkos sąlygomis. Privatus investuotojas nebūtų sudaręs tokio sandorio nesant patikimo ir realaus išankstinio vertinimo, rodančio, kad, užuot likus pirmumo teisę turinčiu įmonės kreditoriumi, sąnaudų požiūriu būtų efektyviau skolą išmainyti į kapitalą. |
(60) |
Taigi, išmainydama skolą į kapitalą, SFIRS suteikė Legler pranašumą. |
(61) |
Iš visų nurodytų aplinkybių darytina išvada, kad skolos išmainymas į kapitalą reiškia valstybės pagalbą pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. |
(62) |
Dėl pagalbos sumos apskaičiavimo reikėtų pažymėti, kad valstybės pagalbos sumą sudaro tik pagalba, suteikta valstybės ištekliais. Pagalbos suma apskaičiuojama pagal skolos, kurią SFIRS išmainė į Legler kapitalą, rinkos vertę. Taigi, jeigu bendroji nominali Legler skolos SFIRS vertė buvo 17 mln. EUR, o dieną prieš apsikeitimo sandorį jos rinkos vertė buvo 450 000 EUR, sandorio, pagal kurį SFIRS 85,3 % viso savo kredito, t. y. 14,5 mln. EUR nominaliosios vertės, pavertė kapitalu, rinkos vertė buvo 383 850 EUR (t. y. sudarė 85,3 % 450 000 EUR sumos). Todėl valstybės ištekliais suteikta nauda sudarė 383 850 EUR. Kita vertus, pakeisto kredito nominaliąją vertę negalima laikyti nauda tik apskaitos požiūriu. |
V.2 Pagalbos suderinamumas su vidaus rinka
(63) |
Kadangi nustatyta, jog dvi priemonės, apie kurias pranešta, pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį reiškė valstybės pagalbą, Komisija turi įvertinti, ar pagalba yra suderinama su vidaus rinka. |
(64) |
Minimų valstybės pagalbos priemonių suderinamumą su vidaus rinka reikia vertinti remiantis Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėmis. |
(65) |
Kalbant apie valstybės garantiją ir siekiant įvertinti jos suderinamumą, reikia atskirti, pirma, sanavimo pagalbos pratęsimą, antra, valstybės pagalbos, kaip vidutinės trukmės garantijos, kuri irgi yra restruktūrizavimo priemonė (restruktūrizavimo laikotarpio trukmės), suteikimą. |
(66) |
Kalbant apie sanavimo pagalbos pratęsimą, Gairių 26 punkte nurodyta, kad jeigu valstybė narė per šešis mėnesius nuo leidimo gavimo arba nuo priemonės įgyvendinimo (pagalbos, apie kurią nepranešta, atveju) pateikia restruktūrizavimo planą, paskolos grąžinimo arba garantijos galiojimo laikotarpis pratęsiamas, kol Komisija priims sprendimą dėl plano, nebent Komisija nuspręstų, kad toks pratęsimas yra nepagrįstas. |
(67) |
Pranešus apie restruktūrizavimo planą, sanavimo pagalbą galima teikti ilgiau nei 6 mėnesius. Tačiau Italija šį pranešimą atsiėmė. Remiantis Gairių 26 punktu, darytina išvada, kad pranešimas apie restruktūrizavimo planą yra būtina pagalbos pratęsimo sąlyga. Todėl, jeigu restruktūrizavimo planas, apie kurį pranešta, vėliau atsiimamas, sanavimo pagalbos pratęsimas turi būti nutrauktas. |
(68) |
Iš Komisijos sprendimų priėmimo praktikos (bylos Ernault (16) ir Huta Cynku (17)) aišku, kad, jeigu Komisijai nepranešta nei apie restruktūrizavimo planą, nei apie likvidavimo planą arba jeigu, kaip yra šioje byloje, restruktūrizavimo planas atsiimamas, sanavimo pagalba po valstybės narės pranešimo apie restruktūrizavimo planą atsiėmimo dienos negali būti tęsiama. |
(69) |
Kadangi vidutinės trukmės laikotarpio garantija (restruktūrizavimo plano galiojimo laikotarpiu), kaip restruktūrizavimo pagalba, apie kurią pranešta, reiškė sanavimo pagalbos garantijos pratęsimą, ji buvo suderinama, kol Italija atsiėmė savo pranešimą. |
(70) |
Todėl pratęstos valstybės pagalbos garantijos suderinamumą su vidaus rinka reikėtų vertinti pradedant diena, einančia po tos dienos, kai Italija atsiėmė savo pranešimą (t. y. nuo 2008 m. liepos 24 d.). |
(71) |
Remiantis Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktu, valstybės pagalbos suteikimą sunkumų patiriančiai įmonei galima laikyti suderinama tik jeigu įvykdytos visos Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse nurodytos sąlygos. |
(72) |
Pagal Gairių 12 punkto a papunktį ir 14 punktą restruktūrizavimo pagalba gali būti teikiama tik sunkumų patiriančioms įmonėms. |
(73) |
Pagal Gairių 9 punktą įmonė, nepaisant jos dydžio, laikoma patiriančia sunkumų, jeigu, naudodama savo išteklius arba lėšas, kurias ji gali gauti iš savo akcininkų arba rinkoje, negali sustabdyti nuostolių, dėl kurių ji, neįsikišus viešosios valdžios institucijoms, beveik neabejotinai būtų pasmerkta žlugti. |
(74) |
Pagal Gairių 10 punktą įmonė laikoma patiriančia sunkumų tokiomis aplinkybėmis:
|
(75) |
Iš Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 10 punkto a papunkčio darytina išvada, kad nesant išorės įsikišimo didžiulę įstatinio kapitalo dalį praradusi įmonė bus netrukus arba po kurio laiko neišvengiamai priversta nutraukti veiklą. Savo ankstesniame sprendime (18) Komisija padarė išvadą, kad įmonė, kurios grynasis turtas yra neigiamas, a fortiori bus laikoma patiriančia sunkumų. Sprendime Biria (19) Bendrasis Teismas taip pat patvirtino, kad didžiuliai kapitalo nuostoliai iš tikrųjų rodo patiriamus sunkumus ir kad Komisija buvo teisi, padariusi išvadą, kad įmonė, kurios grynasis turtas yra neigiamas, yra patirianti sunkumų. |
(76) |
Legler atitiko Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 10 punkto a papunkčio kriterijų, nes 2006 m. jos grynasis turtas buvo neigiamas (žr. 19 konstatuojamąją dalį). |
(77) |
Komisija taip pat pažymi, kad Legler sunkumų patiriančia įmone pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 10 punkto a papunktį jau buvo laikoma 2007 m. gegužės 22 d., kai jai buvo suteiktas leidimas gauti sanavimo pagalbą. |
(78) |
Vėliau Legler finansinė padėtis nepagerėjo. Iš tikrųjų 2008 m. kompetentingas teismas pripažino ją nemokia (žr. 16 konstatuojamąją dalį). |
(79) |
Komisija taip pat pažymi, kad Legler, kaip nurodoma Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 12 punkte, nėra naujai sukurta įmonė. |
(80) |
Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 13 punktą įmonė, priklausanti didesnei įmonių grupei arba jos perimta, paprastai neturi teisės į sanavimo ar restruktūrizavimo pagalbą, nebent ji gali įrodyti, kad sunkumų patiria dėl savo pačios veiklos, o ne dėl nepagrįsto sąnaudų paskirstymo grupėje ir kad sunkumai yra per dideli, jog grupė pati galėtų su jais susidoroti. |
(81) |
Komisija pažymi, kad Piltar buvo paprasčiausia komercinė priemonė, nevykdžiusi jokios verslo veiklos, išskyrus Legler akcijų turėjimą. Jokie Komisijos turimi duomenys nerodo, kad įmonė patyrė sunkumų dėl nepagrįsto sąnaudų paskirstymo grupėje. Be to, kadangi Piltar visa priklausė privatiems asmenims ir nevykdė jokios kitos veiklos, o tik valdė Legler akcinio kapitalo dalį, ji negalėjo prisidėti prie Legler restruktūrizavimo. |
(82) |
Remiantis visomis pirmiau nurodytomis aplinkybėmis galima daryti išvadą, kad laikomasi Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 9 punkte nurodytų sąlygų. |
(83) |
Kadangi Legler yra tinkama gauti restruktūrizavimo pagalbą, dabar reikia įvertinti, ar laikomasi Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 32–51 punktuose nustatytų sąlygų dėl restruktūrizavimo pagalbos suderinamumo. |
(84) |
Tačiau Italija atsiėmė Legler restruktūrizavimo planą, todėl ji nebėra prisiėmusi įsipareigojimų pagal jokį restruktūrizavimo planą, kaip nurodoma Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 35 punkto nuostatose. Taigi Komisija negali įvertinti neteisėtos pagalbos pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 32–51 punktuose išdėstytus kriterijus. |
(85) |
Be to, Komisija laikosi nuomonės, kad valstybės garantijos ir skolos išmainymo į kapitalą negalima laikyti suderinamais su vidaus rinka remiantis kokiu nors kitu teisiniu pagrindu. |
VI. IŠVADA
(86) |
Oficialią tyrimo procedūrą pagal Sutarties 108 straipsnio 2 dalį dėl tiesioginės 13,2 mln. EUR subsidijos reikia nutraukti, nes Italija atsiėmė savo pranešimą ir neketina tęsti šio pagalbos projekto. |
(87) |
Komisija daro išvadą, kad valstybės garantija ir skolos išmainymas į kapitalą patenka į Sutarties 107 straipsnio 1 dalies taikymo sritį. |
(88) |
Italija šias dvi priemones įgyvendino pažeisdama Sutarties 108 straipsnio 3 dalį. |
(89) |
Pagal Sutartį ir nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, jeigu Komisija nustato, kad pagalba yra nesuderinama su vidaus rinka, ji yra kompetentinga nuspręsti, kad atitinkama valstybė turi ją atšaukti arba pakeisti (20). Teisingumo Teismas taip pat laikosi nuoseklios pozicijos, kad valstybės pareiga susigrąžinti Komisijos nesuderinama su vidaus rinka laikomą pagalbą siekiama atkurti anksčiau buvusią padėtį (21). Šiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas yra konstatavęs, kad tas tikslas pasiekiamas, kai gavėjas grąžina kaip neteisėtą pagalbą suteiktas sumas ir taip atsisako pranašumo, kurį buvo įgijęs prieš konkurentus rinkoje, ir atkuriama iki pagalbos išmokėjimo buvusi padėtis (22). |
(90) |
Remiantis minėta teismo praktika, Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/99 (23) 14 straipsnyje nustatyta, kad „jeigu esant neteisėtai pagalbai priimami neigiami sprendimai, Komisija nusprendžia, kad suinteresuotoji valstybė narė turi imtis visų priemonių, kurios būtinos, kad pagalba būtų išieškota iš gavėjo“. |
(91) |
Todėl, atsižvelgiant į tai, kad nagrinėjamas priemones reikia laikyti neteisėta pagalba, nesuderinama su vidaus rinka, pagalbos sumos, kurias apima šios dvi priemonės, t. y. atitinkamai 13 mln. EUR ir 383 850 EUR, privalo būti išieškotos, kad būtų atkurta rinkoje iki pagalbos suteikimo buvusi padėtis. |
(92) |
Kalbant apie valstybės garantiją, ji turi būti išieškota nuo tos dienos, kai Italija atsiėmė pranešimą apie restruktūrizavimo pagalbą, t. y. nuo 2008 m. liepos 24 d., ir iki faktinio jos sugrąžinimo skaičiuojamos palūkanos. |
(93) |
Skolos išmainymo į kapitalą atveju nuo išieškotinų sumų skaičiuojamos palūkanos pradedant diena, kai gavėjas gavo pagalbą, t. y. nuo 2007 m. gegužės 31 d., iki faktinio jų susigrąžinimo, |
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Oficiali tyrimo procedūra pagal Sutarties 108 straipsnio 2 dalį dėl įmonei Legler S.p.A. tiesiogiai skirtų 13,2 mln. EUR yra baigta.
2 straipsnis
13 mln. EUR valstybės garantija ir skolos išmainymo į kapitalą sandorio suma, 383 850 EUR, kuriuos Italija, pažeisdama Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, suteikė Legler S.p.A., yra su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba.
3 straipsnis
1. Italija turi išieškoti 2 straipsnyje nurodytą pagalbą iš jos gavėjo.
2. Nuo išieškotinų sumų iki faktinio jų susigrąžinimo dienos skaičiuojamos palūkanos.
Kalbant apie valstybės garantiją, tokios palūkanos skaičiuojamos nuo dienos, einančios po tos dienos, kai Italija atsiėmė pranešimą apie restruktūrizavimo pagalbą.
Skolos išmainymo į kapitalą atveju tokios palūkanos skaičiuojamos nuo dienos, kai gavėjas gavo pagalbą.
3. Palūkanos apskaičiuojamos pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004 (24) V skyriaus nuostatas ir Komisijos reglamentą (EB) Nr. 281/2008 (25), kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 794/2004.
4. Nuo šio sprendimo priėmimo dienos Italija nutraukia visų neišmokėtų 2 straipsnyje nurodytos pagalbos sumų mokėjimą.
4 straipsnis
1. 2 straipsnyje nurodyta pagalba susigrąžinama nedelsiant ir veiksmingai.
2. Italija užtikrina, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos.
5 straipsnis
1. Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos Italija pateikia Komisijai tokią informaciją:
a) |
visą iš gavėjo išieškotiną sumą (pagrindinę sumą ir palūkanas); |
b) |
išsamų priemonių, kurių jau imtasi ir kurių ketinama imtis šiam sprendimui įvykdyti, aprašymą; |
c) |
dokumentus, kuriais įrodoma, kad pagalbos gavėjui nurodyta grąžinti pagalbą. |
2. Italija nuolat informuoja Komisiją apie nacionalinių priemonių, kurių imtasi šiam sprendimui įgyvendinti, vykdymo eigą, kol bus baigta grąžinti 2 straipsnyje nurodyta pagalba. Komisijai pateikus prašymą, Italija nedelsdama pateikia informaciją apie priemones, kurių jau imtasi ir ketinama imtis šiam sprendimui įvykdyti. Italija taip pat pateikia išsamią informaciją apie pagalbos sumas ir palūkanas, kurios jau susigrąžintos iš gavėjo.
6 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Italijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2011 m. kovo 23 d.
Komisijos vardu
Joaquín ALMUNIA
Pirmininko pavaduotojas
(1) OL C 289, 2007 12 1, p. 22.
(2) OL C 159, 2007 7 12, p. 2. Sanavimo pagalba patvirtinta 2006 m. spalio 5 d.–2007 m. balandžio 7 d. laikotarpiui.
(3) Žr. 1 išnašą.
(4) Šis skaičius rodo asmenų, nagrinėjamu laikotarpiu dirbusių įmonėje visą darbo laiką, skaičių.
(5) Specialiųjų akcijų turėtojui suteikiama pirmumo teisė į paskirstytąjį pelną ir kapitalo grąžinimą įmonės likvidavimo atveju.
(6) Iki 2012 m. gruodžio 31 d.
(7) Plane šiai gamyklai numatytas atskiras pramoninis planas.
(8) Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti, OL C 244, 2004 10 1, p. 2 ir Komisijos komunikatas dėl Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti pratęsimo (OL C 156, 2009 7 9, p. 3).
(9) Žr. 6 išnašą.
(10) OL L 83, 1999 3 27, p. 1.
(11) Komisijos pranešimas dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo garantijomis suteikiamai valstybės pagalbai (OL C 155, 2008 6 20, p. 10).
(12) Taip pat žr. 2009 m. spalio 28 d. Komisijos sprendimą byloje C-59/07 dėl sanavimo pagalbos Ixfin (OL L 167, 2010 7 1, p. 39).
(13) SFIRS S.p.A. (finansinė tarpininkė pagal 1993 m. rugsėjo 1 d. įstatymo galią turinčio dekreto Nr. 385 106 ir 107 straipsnius) Sardinijos autonominiam regionui rengia planus, programas bei gaires dėl regiono socialinės ir ekonominės plėtros. SFIRS – tai Sardinijos autonominio regiono, kuriam priklauso 93 % šios įmonės akcijų, veiklos priemonė. SFIRS valdo Sardinijos autonominio regiono skiriama direktorių valdyba. Be to, SFIRS taikomi tie patys valdymo ir kontrolės įgaliojimai kaip ir Sardinijos autonominio regiono administracijai.
(14) Sprendimas Prancūzija prieš Komisiją, C-482/99, 70 punktas. Sprendimas Ispanija prieš Komisiją, C-42/93, 13 punktas.
(15) Italija ją pateikė kaip savo 2009 m. gegužės 29 d. rašto priedą.
(16) 2007 m. balandžio 4 d. byla C-32/05 (ex N 250/05) (OL L 277, 2007 10 20, p. 25).
(17) 2007 m. rugsėjo 25 d. byla C-32/06 (ex N 179/06) (OL L 44, 2008 2 20, p. 36).
(18) 2010 m. spalio 7 d. byla C-38/07 (ex NN 45/07), Arbel Fauvet Rail SA (OL L 238, 2007 10 24, p. 17).
(19) Sprendimas Freistaat Sachsen prieš Komisiją, T-102/07, ir byla T-120/07, MB Immobilien Verwaltungs ir MB System & Co. prieš Komisiją.
(20) Sprendimo Komisija prieš Vokietiją, C-70/72, 13 punktas.
(21) Sprendimo Ispanija prieš Komisiją, sujungtos bylos C-278/92, C-279/92 ir C-280/92, 75 punktas.
(22) Sprendimo Belgija prieš Komisiją, C-75/97, 64–65 punktai.
(23) OL L 83, 1999 3 27, p. 1.
(24) OL L 140, 2004 4 30, p. 1.
(25) OL L 82, 2008 3 25, p. 1.