EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Beveik septyni milijonai Europos Sąjungos (ES) piliečių keliauja arba gyvena trečiosiose šalyse, kuriose jų pilietybės šalis neturi ambasados ar konsulato.
Jiems gali prireikti konsulinės pagalbos, pavyzdžiui, paso praradimo ar vagystės atveju, tapus nelaimingo atsitikimo auka arba atsidūrus politinės krizės sūkuryje, kuomet juos būtina evakuoti.
Direktyva nustatoma, kada ir kaip trečiosiose šalyse į nelaimę patekę ES piliečiai turi teisę pasinaudoti kitų ES šalių ambasadų ar konsulatų apsauga, jei jų pilietybės šalis neturi jose atstovybės.
Nediskriminuojanti konsulinė apsauga
Kitos ES šalys privalo suteikti neatstovaujamiems ES piliečiams tokią pat apsaugą, kurią suteiktų savo piliečiams, kaip antai:
Be to, direktyvoje aiškinama, kokios apsaugos gali tikėtis trečiosiose šalyse gyvenantys ES piliečių šeimos nariai.
Koordinavimo ir bendradarbiavimo priemonės
Naujojoje direktyvoje pateikiamos ES šalių pagalbos tarpusavio koordinavimo taisyklės ir aiškinamas ES delegacijų vaidmuo.
ES piliečių pilietybės šalis turi visuomet gauti konsultacijas iš šalies, kurioje pilietis kreipiasi pagalbos, ir gali bet kuriuo metu nuspręsti pasirūpinti savo piliečiais, net jei toje šalyje neturi ambasados ar konsulato (pavyzdžiui, informuoti telefonu, susisiekti su šeimos nariais ar draugais arba teikti konsulinę pagalbą internetu).
Pilietis gali būti nukreiptas iš vienos ambasados į kitą toje šalyje esančių ES šalių atstovybių vietos susitarimu, kas ir kam turi suteikti pagalbą, siekiant užtikrinti veiksmingą ES piliečių apsaugą. Tokie susitarimai turi būti skelbiami viešai.
Piliečiai gali gauti informaciją apie galimą pagalbą ir apie konsulatų susitarimus, susisiekę su ES delegacija atitinkamoje šalyje.
Krizinės situacijos
Direktyva nustato taisykles, garantuojančias, kad neatstovaujami piliečiai gautų reikiamą pagalbą krizinėse situacijose. Šiuo atveju būtinas aiškus atsakomybės pasidalijimas ir veiksmų koordinavimas, kad ES piliečiai neliktų be pagalbos.
Finansinės procedūros
Jei teikiant pagalbą patiriamos išlaidos, neatstovaujami ES piliečiai neturėtų mokėti daugiau nei jiems padedančios ES šalies piliečiai.
Piliečių, negalinčių atlyginti išlaidų vietoje, prašoma pasirašyti įsipareigojimą atlyginti savo pilietybės šaliai susidariusias išlaidas.
Ši direktyva taikoma nuo 2018 m. gegužės 1 d.
ES sutartys užtikrina visiems trečiosiose šalyse keliaujantiems ar gyvenantiems ES piliečiams teisę, kad kitos ES šalies diplomatinės ir konsulinės įstaigos su jais elgtųsi tomis pačiomis sąlygomis, kaip ir su savo piliečiais, trečiosios šalies, kurioje jų pilietybės šalis neturi atstovybės, teritorijoje (žr. Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 20 straipsnio 2 dalies c punktą ir 23 straipsnį; ES pagrindinių teisių chartijos 46 straipsnį).
Pagal ankstesnę teisės sistemą ES šalys turėjo nustatyti reikiamas tarpusavio bendradarbiavimo taisykles. Tuo tikslu buvo priimtas Tarybos sprendimas (Tarybos sprendimas 95/553/EB dėl konsulinės neatstovaujamų ES piliečių apsaugos).
Naujoji direktyva panaikins Sprendimą 95/553/EB nuo 2018 m. gegužės 1 d. Direktyvos tikslas yra užtikrinti geresnį konsulinių įstaigų bendradarbiavimą bei koordinavimą ir sustiprinti ES piliečių teisę į konsulinę apsaugą.
Daugiau informacijos žr.:
2015 m. balandžio 20 d. Tarybos direktyva (ES) 2015/637 dėl koordinavimo ir bendradarbiavimo priemonių, skirtų neatstovaujamų Sąjungos piliečių konsulinei apsaugai trečiosiose šalyse palengvinti, ir kuria panaikinamas Sprendimas 95/553/EB
Dokumentas |
Įsigaliojimo data |
Perkėlimo į valstybių narių teisę terminas |
Oficialusis leidinys |
Tarybos direktyva (ES) 2015/637 |
2015 5 14 |
2018 5 1 |
95/553/EB: 1995 m. gruodžio 15 d. Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų sprendimas dėl Europos Sąjungos piliečių gynybos, vykdomos diplomatinių atstovybių ir konsulinių įstaigų (OL L 314, 1995 12 28, p. 73-76)
Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai „ES piliečių apsauga trečiosiose šalyse. Dabartinė padėtis ir ateities perspektyvos“ (KOM(2011) 149 galutinis, 2011 3 23)
paskutinis atnaujinimas 19.08.2015