EUROPOS KOMISIJA
Briuselis, 2018 03 14
COM(2018) 252 final
2018/0061(COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas)
{SWD(2018) 77 final}
{SWD(2018) 78 final}
AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS
•Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai
Vizų kodeksas yra pagrindinis bendros vizų politikos elementas: juo nustatomos suderintos prašymų išduoti vizą tvarkymo ir vizų išdavimo procedūros ir sąlygos. 2010 m. balandžio 5 d. įsigaliojusio Vizų kodekso pagrindiniai tikslai buvo sudaryti palankesnes teisėtų kelionių sąlygas ir kovoti su neteisėta imigracija, didinti skaidrumą ir teisinį tikrumą, stiprinti procedūrines garantijas ir užtikrinti vienodas sąlygas prašymus išduoti vizą pateikiantiems asmenims.
Pagal Vizų kodeksą reikalaujama, kad praėjus dvejiems metams nuo tada, kai pradėtos taikyti visos Reglamento nuostatos, Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateiktų jo įgyvendinimo vertinimo ataskaitą. 2014 m. balandžio 1 d. pateikta vertinimo ataskaita ir pridedamas tarnybų darbinis dokumentas. Remdamasi šiuo vertinimu, tą pačią dieną Komisija priėmė pasiūlymą dėl Vizų kodekso išdėstymo nauja redakcija, kuriuo siekiama skatinti keliones į ES sudarant palankesnes vizų politikos sąlygas (ir taip prisidėti prie turizmo, prekybos, augimo ir užimtumo ES) ir suvienodinti bendrų taisyklių įgyvendinimą. Tačiau dėl skirtingų Europos Parlamento ir Tarybos pozicijų derybose pažangos nepadaryta. Tuo tarpu tapo akivaizdu, kad dėl didesnių su saugumu ir migracija susijusių uždavinių 2014 m. siūlymas nebeatitinka realybės. Šie veiksniai paskatino Komisiją 2018 m. darbo programoje pranešti apie pasiūlymo dėl išdėstymo nauja redakcija atšaukimą. Pasiūlymas bus oficialiai atšauktas 2018 m. balandžio mėn.
Nors su migracija ir saugumu susiję tikslai įgyja vis daugiau svarbos, nereikėtų pamiršti, kad didžioji dauguma prašymus išduoti vizą pateikiančių asmenų nekelia jokios su saugumu ir (arba) migracija susijusios rizikos ES, priešingai – duoda jai didelės naudos. Todėl šiuo pasiūlymu daugiausia dėmesio skiriama vizų išdavimo procedūros veiklos aspektų supaprastinimui bei tobulinimui ir atsižvelgiama į derybų dėl pasiūlymo Vizų kodeksą išdėstyti nauja redakcija rezultatus. Įtraukti nauji elementai, kurie buvo aptarti 2017 m. rugsėjo mėn. Komisijos komunikate dėl Europos migracijos darbotvarkės įgyvendinimo ir susijusiose konsultacijose, pavyzdžiui, būtinybė užtikrinti pakankamus finansinius išteklius siekiant padėti valstybėms narėms tvarkyti prašymus išduoti vizą, nustatyti aiškias ilgalaikių daugkartinių vizų išdavimo taisykles ir vizų politikos vaidmenį vykdant ES readmisijos politiką.
Komisijos pasiūlymu pakeisti Vizų informacinės sistemos teisinę sistemą (kuris bus pateiktas 2018 m. pavasarį) bus dar labiau padidintas vizų išdavimo procedūros saugumas ir veiksmingumas, visų pirma atsižvelgiant į technologijų pažangą ir leidžiant valstybių narių valdžios institucijoms ir prašymą išduoti vizą pateikiantiems bona fide asmenims pasinaudoti jos teikiamais privalumais, šalinant informacijos spragas tam tikrose srityse, griežtinant asmenų patikrinimus, gerinant procedūros kokybę ir rezultatus bei ją spartinant.
•Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis
Bendra vizų politika – visuma suderintų taisyklių, kuriomis reglamentuojami:
–bendri šalių, kurių piliečiams reikia vizos vykti į ES, ir šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašai;
–Vizų kodeksas, kuriuo nustatomos trumpalaikių vizų išdavimo procedūros ir sąlygos;
–vienoda vizos įklijos forma ir
–VIS, kurioje registruojami visi prašymai išduoti vizas ir valstybių narių sprendimai, įskaitant prašymą išduoti vizą pateikiančių asmenų asmens duomenis, nuotraukas ir pirštų atspaudus.
Nors įtraukiama naujų elementų, siūlomais pakeitimais Vizų kodeksas nebus iš esmės pakeistas, todėl galiojantys prašymų išduoti vizą tvarkymo principai bus taikomi toliau.
•Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis
Toliau užtikrinant saugumą prie išorės sienų ir tinkamą Šengeno erdvės veikimą, siūlomais pakeitimais sudaromos sąlygos palengvinti teisėtų keliautojų keliones ir supaprastinti teisinę sistemą, atsižvelgiant į valstybių narių interesus, pavyzdžiui, leisti taikyti lankstesnes konsulinio bendradarbiavimo taisykles. Bendra vizų politika turėtų ir toliau padėti skatinti ekonomikos augimą ir drauge derėti su išorės santykių, prekybos, švietimo, kultūros bei turizmo srityse vykdoma ES politika.
Tačiau dėl pastaraisiais metais pasikeitusios migracijos padėties ir vis didesnės grėsmės saugumui politinės diskusijos Šengeno erdvės klausimu apskritai pasikeitė ir siekiama persvarstyti vizų politiką, kad būtų užtikrinta derama migracijos ir saugumo problemų, ekonominių aspektų ir apskritai išorės santykių pusiausvyra. Nuo tada, kai paskelbta 2014 m. vertinimo ataskaita, vis didesnę svarbą įgyja Vizų kodekso tikslai, susiję su neteisėtos migracijos ir saugumo rizikos prevencija. Pasikeitusi politinė padėtis reiškia, kad vizų politika laikoma priemone, padedančia vertinti santykių su trečiosiomis šalimis pažangą, kaip jau parodė patirtis vizų režimo liberalizavimo srityje.
Todėl ES buvo raginama veiksmingiau išnaudoti vizų politiką ES bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis srityje, visų pirma migracijos valdymo klausimu. 2017 m. birželio mėn. Europos Vadovų Taryba paragino „pakartotinai įvertinti trečiosioms šalims taikomą vizų politiką“. Tai padėtų pasiekti realios pažangos grąžinimo ir readmisijos politikos srityje, drauge atsižvelgiant į Sąjungos bendrus santykius su atitinkamomis trečiosiomis šalimis. Kadangi Vizų kodekso paskirtis buvo nustatyti standartines vizų išdavimo procedūras ir sąlygas, o ne daryti poveikį atskiroms trečiosioms šalims, jis ne visiškai tinka naujomis politinėmis aplinkybėmis. Komisija 2017 m. rugsėjo mėn. komunikate dėl Europos migracijos darbotvarkės įgyvendinimo pripažino, kad padėtis pasikeitė, ir teigė, kad „turėtų būti peržiūrėtos kai kurios vizų išdavimo taisyklės (pavyzdžiui, susijusios su ilgalaikėmis vizomis arba vizų mokesčiais), kad jos galėtų būti naudingos vykdant readmisijos politiką“. Pridedamame poveikio vertinime nagrinėjamos įvairios galimybės, susijusios su teisės akto įgyvendinimu.
2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI
•Teisinis pagrindas
Šio pasiūlymo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas. Šiuo pasiūlymu iš dalies keičiamas 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas), kuris buvo grindžiamas atitinkamomis Europos bendrijos steigimo sutarties nuostatomis, t. y. 62 straipsnio 2 dalies a punktu ir b punkto ii papunkčiu.
•
Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)
SESV 77 straipsnio 2 dalies a punktu Sąjungai suteikiami įgaliojimai plėtoti priemones dėl „vizų ir kitų leidimų trumpam apsigyventi šalyje bendros politikos“.
Šiuo pasiūlymu neviršijamos ta nuostata nustatytos ribos. Siekiama toliau plėtoti ir tobulinti Vizų kodekso taisykles, susijusias su sąlygomis ir procedūromis, taikomomis išduodant vizas numatomam buvimui valstybių narių teritorijoje, neviršijančiam 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį. Šio tikslo valstybės narės pačios negali deramai pasiekti, nes galiojantį Sąjungos teisės aktą (Vizų kodeksą) iš dalies pakeisti gali tik Sąjunga.
•Proporcingumo principas
Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad Sąjungos veiksmų turinys ir forma neviršija to, kas būtina siekiant Sutarčių tikslų. Šiam veiksmui pasirinkta forma turi būti sudarytos tokios sąlygos, kad pasiūlymas pasiektų tikslą ir būtų kuo veiksmingiau įgyvendintas.
2009 m. Vizų kodeksas priimtas kaip reglamentas, siekiant užtikrinti, kad jis būtų vienodai taikomas visose valstybėse narėse, kurios taiko Šengeno acquis. Siūloma iniciatyva iš dalies keičiamas reglamentas, todėl šis teisės aktas turi būti reglamentas.
Kalbant apie turinį, šia iniciatyva tik patobulinamas galiojantis reglamentas ir ji grindžiama politikos tikslais, nustatytais 2014 m. pasiūlyme dėl išdėstymo nauja redakcija. Trijų naujų įtrauktų aspektų proporcingumas vertinamas pridedamame poveikio vertinime; vertinimo santrauka būtų tokia:
–siūlomas vizos mokesčio didinimas proporcingas, nes jis atitiktų didinimą nuo 2006 m. (kuomet nustatytas dabartinis mokestis), pagrįstą bendru visos ES infliacijos lygiu;
–siūlomas standartinės visos ES daugkartinės vizos galiojimo laikotarpio ilginimas yra proporcingas, nes iš esmės atitinka esamą praktiką keliose valstybėse narėse ir gali būti palankiau arba nepalankiau priderintas prie aplinkybių vietoje ir
–siūlomos priemonės dėl bendradarbiavimo neteisėtų migrantų readmisijos srityje gerinimo yra proporcingos, nes bendro mechanizmo taikymas bus tikslingai, lanksčiai ir laipsniškai priderintas. Šie elementai nedaro poveikio prašymą išduoti vizą pateikiančio asmens galimybei gauti vizą – jais lengvinami tam tikri vizų išdavimo procedūros aspektai arba jie susiję su vizos mokesčio dydžiu.
•Priemonės pasirinkimas
Šiuo pasiūlymu 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas), išdėstomas nauja redakcija. Todėl reglamentas yra vienintelė galima teisinė priemonė.
3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
•Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis
Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis apžvelgtos prie šio pasiūlymo pridėtame poveikio vertinime.
•Poveikio vertinimas
Šis pasiūlymas paremtas poveikio vertinimu, kuriame daugiausia dėmesio skiriama trims pagrindinėms probleminėms sritims. Kiti elementai, susiję arba su vizų išdavimo procedūros lengvinimu, arba su dabartinių nuostatų išaiškinimu ir suvienodinimu, perimti iš 2014 m. pasiūlymo dėl išdėstymo nauja redakcija. Dauguma jų susiję su procedūriniais klausimais, todėl svarstomų skirtingų politikos galimybių pasirinkimas yra ribotas ir jos poveikio vertinime nebuvo išsamiai nagrinėtos.
Remiantis turimais duomenimis ir konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais ir viešųjų konsultacijų rezultatais, įvertintas toliau nurodytų politikos galimybių poveikis.
1 probleminė sritis. Nepakankami finansiniai ištekliai prašymams išduoti vizą tvarkyti
–1A galimybė. Status quo – bendras vizos mokestis (60 EUR) nekeičiamas;
–1B galimybė. Nacionaliniai vizos mokesčiai, pagrįsti administracinėmis išlaidomis;
–1C galimybė. Bendro vizos mokesčio didinimas numatant įvairius galimybės variantus: 80 EUR, 100 EUR, 120 EUR mokestis arba 80 EUR mokestis už šešis mėnesius galiojančią vizą ir 120 EUR mokestis už daugkartinę vizą, kuri galioja nuo vienerių iki penkerių metų.
Tinkamiausia galimybė yra nedidelis bendro vizos mokesčio padidinimas iki 80 EUR. Tai nėra pati veiksmingiausia galimybė, nes akivaizdu, kad labiau padidinus mokestį būtų surenkama daugiau finansinių išteklių. Tačiau valstybių narių pajamos pastebimai padidės (+26 proc.), todėl bus palaikomas prašymų išduoti vizą tvarkymo procedūrų vientisumas ir didinamas Šengeno erdvės saugumas. Be to, nedidelis padidėjimas (20 EUR) nepaveiks didžiosios prašymą išduoti vizą teikiančių asmenų dalies sprendimo keliauti, nes tai nebus lemiamas veiksnys, palyginti su oro transporto bilietų į Europą kainomis ir kitomis su kelionėmis susijusiomis išlaidomis. Neigiamas poveikis keliavimo įpročiams, taigi ES turizmo ir kelionių sektoriui bus minimalus. Palyginus su vizų mokesčiais tarptautiniu mastu, mokestis tebebus santykinai nedidelis, todėl konkurencingas.
2 probleminė sritis. Kartotinės vizų išdavimo nuolatiniams keliautojams procedūros
–2A galimybė. Status quo – valstybės narės nustato, kokio požiūrio laikomasi išduodant ilgalaikes daugkartines vizas;
–2B galimybė. Rekomenduojama geriausia praktika;
–2C galimybė. Bendras daugkartinės vizos galiojimo laikotarpio ilginimas numatant įvairius variantus (bendrosios daugkartinės vizos galiojimo laikotarpio ilginimas, bendrosios ir šalies daugkartinės vizos galiojimo laikotarpio ilginimas, šalies daugkartinės vizos galiojimo laikotarpio ilginimas);
–2D galimybė. Standartinės daugkartinės vizos, galiojančios dvejus arba penkerius metus.
Tinkamiausia galimybė yra pagal „visiems tinkamą požiūrį“ nustatytas daugkartinių vizų galiojimo laikotarpio ilginimas ES lygmeniu ir galimybė galiojimo laikotarpį pritaikyti prie konkrečių šalių. Nors ši galimybė nėra pati veiksmingiausia (palyginti su galimybėmis, pagal kurias standartinė išduotina viza būtų ilgalaikė daugkartinė viza), tikslas didinti išduodamų ilgalaikių daugkartinių vizų skaičių bus iš esmės pasiektas. Pagal šią galimybę minimalus standartas, taikomas visoms trečiosioms šalims, galės būti keičiamas palankesniu režimu konkrečioms trečiosioms šalims, atsižvelgiant į aplinkybes vietoje ir su migracija susijusią riziką. Atsižvelgiant į tai, kad sumažės dažnai keliaujantiems asmenims taikomų vizų procedūrų skaičius, valstybės narės ir prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys patirs mažiau išlaidų. Tuo pačiu daugkartinių vizų turėtojai bus skatinami keliauti spontaniškai ir taip bus remiamas ES turizmo sektoriaus konkurencingumas.
3 probleminė sritis. Nepakankamas neteisėtų migrantų grąžinimo į kai kurias kilmės šalis skaičius
–3A galimybė. Status quo – Tarybos „priemonių rinkinio metodas“ (Tarybos koordinuojamas mechanizmas, pagal kurį, laikantis galiojančios teisinės sistemos, trečiosioms šalims, nebendradarbiaujančioms readmisijos srityje, taikomos su vizų išdavimo procedūra susijusios priemonės);
–3B galimybė. Teigiamos paskatos taikant vizų politiką;
–3C galimybė. Neigiamos paskatos taikant vizų politiką, numatant įvairius variantus (maksimalaus poveikio požiūris, kai nuo pat pradžių tikslinės priemonės taikomos visiems pasų turėtojams, arba tikslinis požiūris, taikomas dviem etapais: diplomatinių ir tarnybinių pasų turėtojams, vėliau – įprastų pasų turėtojams.
Tinkamiausia galimybė yra tikslinės neigiamos paskatos. Tikėtina, kad neigiamos priemonės vizų politikos srityje veiksmingiausiai paskatins trečiųjų šalių vyriausybes bendradarbiauti su valstybėmis narėmis neteisėtų migrantų readmisijos srityje, nors siekiant rezultatų gali prireikti šias paskatas derinti su kitų politikos sričių priemonėmis. Tuo pačiu metu laikantis lankstaus požiūrio, pagal kurį paskatų poveikį pirmiausia pajus atitinkamos šalies vyriausybės pareigūnai arba plačioji visuomenė, yra tinkamiausias ir proporcingas požiūris, turėsiantis mažiausiai neigiamų padarinių kelionėms, ekonomikos sektoriams ir ES pozicijai bei reputacijai.
Pasiūlyme įtvirtintas tikslingas požiūris, tačiau užuot nustačius dviejų etapų požiūrį teisės akte, tekstu numatoma galimybė praktikoje lanksčiai taikyti priemones.
•Pagrindinės teisės
Siūlomais daliniais pakeitimais laikomasi pagrindinių teisių, įtvirtintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje.
4.POVEIKIS BIUDŽETUI
Siūlomu daliniu pakeitimu ES biudžetui poveikio nedaroma.
5.KITI ELEMENTAI
•Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka
Kadangi nuo 2004 m. vertinimo paskelbimo nebuvo padaryta didelių Vizų kodekso pakeitimų, vertinimo išvados tebėra aktualios. Taip pat žr. pridedamo poveikio vertinimo 4 priedą.
Siūloma iš dalies pakeisti Vizų kodeksą, kurio įgyvendinimas vertinamas taip pat pasitelkiant Šengeno vertinimo mechanizmą pagal Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1053/2013, nedarant poveikio Komisijos Sutarčių sergėtojos vaidmeniui (ES sutarties 17 straipsnio 1 dalis).
•Poveikis įvairiems prie Sutarčių pridėtiems protokolams ir su trečiosiomis šalimis sudarytiems asociacijos susitarimams
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 810/2009 nustatomos sąlygos ir procedūros, taikomos išduodant vizas numatomam buvimui valstybių narių teritorijoje, neviršijančiam 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.
Šio pasiūlymo teisinis pagrindas – SESV trečiosios dalies V antraštinė dalis, todėl taikoma kintamos geometrijos sistema, nustatyta protokoluose dėl Danijos, Airijos ir Jungtinės Karalystės pozicijos, taip pat taikomas Šengeno protokolas. Pasiūlymas grindžiamas Šengeno acquis. Todėl reikia atsižvelgti į pasekmes įvairiems protokolams ir Šengeno asociacijos susitarimams dėl Danijos, Airijos ir Jungtinės Karalystės, Islandijos ir Norvegijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino. Taip pat turi būti atsižvelgta į pasekmes įvairiems stojimo aktams. Išsami su kiekviena iš šių atitinkamų valstybių susijusi padėtis apibūdinta šio pasiūlymo 18–26 konstatuojamosiose dalyse.
•Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas
1 straipsnis. Dalykas ir taikymo sritis
–Horizontalus pakeitimas 1 dalyje: visame tekste panaikinta nuoroda į „tranzitą“ kaip kelionės tikslą, nes atsisakyta dirbtinio sąvokų „tranzitas“ ir „buvimas“ atskyrimo („tranzitas“ apima „buvimą“) (speciali tranzitinė viza panaikinta 2009 m. priimtame Vizų kodekse).
2 straipsnis. Apibrėžtys
–2 dalies a punktas: žr. paaiškinimą dėl 1 straipsnio 1 dalies.
–7 dalis: pridedama nuoroda į atitinkamą teisinį pagrindą (Sprendimas Nr. 1105/2011).
–11 dalis panaikinama, nes yra perteklinė, o sąvoka „komercinis tarpininkas“ apibrėžta 45 straipsnyje.
–12 dalis: pridedama termino „jūrininkas“ apibrėžtis, siekiant užtikrinti, kad įvairios supaprastintos procedūros būtų taikomos visiems laivuose dirbantiems asmenims.
3 straipsnis. Trečiųjų šalių piliečiai, kurie privalo turėti oro uosto tranzitinę vizą
–5 dalies b ir c punktai: pridedama nuoroda į Nyderlandų Karalystei priklausančias Karibų salyno dalis.
4 straipsnis. Valdžios institucijos, kompetentingos dalyvauti procedūrose, susijusiose su prašymais
–2 dalis: pridedama nuoroda į naują 36a straipsnį, kuriuo pagal specialią programą leidžiama išduoti vizas prie išorės sienų.
5 straipsnis. Valstybė narė, kompetentinga nagrinėti prašymą ir priimti sprendimą dėl jo
–Iš dalies keičiamas 1 dalies b punktas, paliekant tik vieną objektyvų kriterijų, t. y. buvimo trukmę, pagal kurį nustatoma, kuri valstybė narė kompetentinga nagrinėti prašymus, kai numatoma daugiau kaip viena kelionės tikslo šalis. Siekiama užtikrinti didesnį aiškumą prašymą išduoti vizą teikiantiems asmenims ir išvengti valstybių narių tarpusavio nesutarimų dėl kompetencijos.
–Be to, išaiškinama kompetencija atvejais, kai asmuo per trumpą laikotarpį turi vykti į kelias tarpusavyje nesusijusias keliones į skirtingas valstybes nares ir tokiu atveju ne tik dėl laiko apribojimų, bet ir dėl pernelyg didelės naštos būtų neįmanoma prašyti išduoti vizą kiekvienai kelionei.
8 straipsnis. Atstovavimo tvarka
–2 dalis panaikinama siekiant užtikrinti, kad atstovaujanti valstybė narė būtų visiškai atsakinga už prašymų išduoti vizą tvarkymą atstovaujamos valstybės narės vardu; taip suvienodinamas prašymų išduoti vizą tvarkymas pagal atstovavimo susitarimus ir tai atitinka tarpusavio pasitikėjimo principą, kuriuo grindžiamas Šengeno acquis.
–3 dalimi reglamentuojama, kaip valstybės narės renka prašymus bei duomenis ir perduoda juos vienos kitoms tuo atveju, kai vienos valstybės narės atstovavimas kitai valstybei narei apima tik prašymų ir biometrinių identifikatorių rinkimą.
–4 dalis iš dalies keičiama, atsižvelgiant į tai, kad panaikinama nuostata, kuria atstovaujamajai valstybei narei suteikiama galimybė reikalauti, kad su ja būtų konsultuojamasi dėl prašymų, tvarkomų pagal atstovavimo susitarimus.
–7 dalyje nustatytas trumpiausias leidžiamas terminas, per kurį atstovaujamosios valstybės narės turi pranešti Komisijai apie atstovavimo susitarimų sudarymą arba nutraukimą.
–8 dalyje nustatyta, kad atstovaujančiosios valstybės narės apie atstovavimo susitarimų sudarymą arba nutraukimą tuo pat metu praneša kitoms valstybėms narėms ir ES delegacijai atitinkamoje jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje.
–Pridedama 10 dalis, kad būtų išvengta pernelyg ilgo veiklos nutraukimo ir rankinio vizų įklijų išdavimo.
9 straipsnis. Praktiniai prašymo pateikimo aspektai
–1 dalimi iki šešių mėnesių pailginamas anksčiausio leidžiamo prašymo pateikimo terminas, kad keliautojai galėtų planuoti iš anksto ir išvengti didžiausio aktyvumo konsulatuose laikotarpių; dėl ypatingų darbo sąlygų jūrininkai gali pateikti prašymą likus devyniems mėnesiams iki numatomos kelionės. Nustatytas vėliausias leidžiamas prašymo pateikimo terminas, kad valstybės narės turėtų pakankamai laiko tinkamai įvertinti prašymus ir galėtų tinkamai organizuoti darbą.
–4 dalis iš dalies keičiama, siekiant išaiškinti taisykles, kuriomis nustatoma, kas gali prašymą išduoti vizą pateikiančio asmens vardu pateikti tokį prašymą ir daroma nuoroda į profesines, kultūros, sporto ir švietimo asociacijas arba institucijas, kurios atskiriamos nuo komercinių tarpininkų.
–5 dalis perkeliama iš ankstesnio 40 straipsnio 4 dalies ir iš dalies keičiama siekiant pabrėžti pagrindinį principą, kad prašymą išduoti vizą pateikiančiam asmeniui reikėtų atvykti tik į vieną vietą.
10 straipsnis. Bendrosios prašymo pateikimo taisyklės
–1 dalies tekstas pakeičiamas nauju tekstu, siekiant atsižvelgti į tai, kad panaikinamas bendras principas, pagal kurį visi prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys turi tai kiekvieną kartą padaryti asmeniškai. Šiuo pokyčiu nedaromas poveikis valstybių narių įsipareigojimams, nustatytiems Direktyva 2004/38/EB, visų pirma jos 5 straipsnio 2 dalimi. Prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys į konsulatą arba išorės paslaugų teikėjo patalpas turi atvykti tik pirštų atspaudų, kurie turi būti įvesti į VIS, paėmimo tikslu.
–2 dalis panaikinama atsižvelgiant į tai, kad iš dalies pakeista 1 dalis.
11 straipsnis. Prašymo forma
–1 dalis iš dalies keičiama, nurodant papildomą galimybę prašymo formą užpildyti ir pasirašyti elektroniniu būdu.
–1a dalis pridedama siekiant pabrėžti, kad elektroninių prašymo formų turinys turi atitikti I priede pateiktos vienodos prašymo formos turinį ir kad negali būti pridėta jokių papildomų įrašų.
–3 dalis supaprastinama siekiant užtikrinti, kad prašymo forma visada būtų prieinama bent tos valstybės narės, kurios vizos prašoma, ir priimančiosios valstybės oficialiosiomis kalbomis.
–4 dalis panaikinama atsižvelgiant į tai, kad iš dalies pakeista 3 dalis.
14 straipsnis. Patvirtinamieji dokumentai
–4 dalis iš dalies keičiama siekiant išaiškinti ir dar labiau suderinti rėmimui ir (arba) kvietimui patvirtinti skirtų nacionalinių formų turinį.
–5 dalis pakeičiama siekiant atsižvelgti į svarbesnį vaidmenį, tenkantį bendradarbiavimui Šengeno klausimais vietos lygiu (48 straipsnio 1 dalis).
–Pridedama 5a dalis siekiant atsižvelgti į nuostatas dėl įgyvendinimo priemonių, nustatytų 52 straipsnio 2 dalyje.
15 straipsnis. Sveikatos draudimas kelionės metu
–1 dalyje panaikinama nuoroda į du atvykimus atsižvelgiant į tai, kad ta pati nuoroda panaikinta 24 straipsnio 1 dalyje.
–2 dalis iš dalies keičiama siekiant išaiškinti, kad prašymą išduoti daugkartinę vizą teikiantys asmenys turi pateikti sveikatos draudimo kelionės metu įrodymus tik dėl pirmo numatomo apsilankymo.
16 straipsnis. Vizos mokestis
–1 dalis: vizos mokestis didinamas nuo 60 EUR iki 80 EUR, kad būtų tinkamiau dengiamos valstybių narių išlaidos; valstybių narių pajamos padidės (+26 proc.), tačiau didesnis mokestis nepaveiks didžiosios prašymus išduoti vizą teikiančių asmenų dalies sprendimo keliauti, palyginti su kelionės ir kitomis susijusiomis išlaidomis. Nustatomas mechanizmas, pagal kurį kas dvejus metus, atsižvelgiant, pavyzdžiui, į tokius kriterijus kaip ES infliacijos lygis, peržiūrimas vizos mokestis. Taip užtikrinama reguliari stebėsena ir prireikus mokesčio peržiūra. Be kita ko, siūlomu mokesčio padidinimu bus garantuojama, kad valstybės narės galėtų išlaikyti tinkamą konsulinio personalo skaičių pagal 23 straipsnyje nustatytą grafiką.
–2 dalis: nepilnamečiams (6–12 metų vaikams) išduodamos vizos mokestis didinimas 5 EUR iki 40 EUR.
–3 dalis panaikinama, nes nuoroda į administracines išlaidas yra dirbtinė atsižvelgiant į tai, kad tyrimai parodė, jog neįmanoma apskaičiuoti tikslių administracinių išlaidų. Netiksli nuoroda į reguliarias peržiūras pakeičiama aiškesniu peržiūros mechanizmu, nustatytu 8a dalyje.
–4 dalies c punktas: tekstas iš dalies keičiamas siekiant užtikrinti, kad mokslo darbuotojai, dalyvaujantys seminaruose ir (arba) konferencijose, taip pat būtų atleisti nuo vizos mokesčio, ir pridedama nuoroda į teisingą teisinį pagrindą.
–5 dalis panaikinama, nes dėl bendros galimybės netaikyti vizos mokesčio dažniausiai nusprendžiama centriniu lygiu, todėl vienodinimas vietos lygiu neįmanomas.
–Nauja 8a dalimi nustatomas reguliarios peržiūros (kas dvejus metus) mechanizmas ir nurodomi kriterijai, kuriais grindžiama tokia peržiūra.
17 straipsnis. Aptarnavimo mokestis
–1 dalyje išbraukiama klaidinanti nuoroda į „papildomą“ aptarnavimo mokestį.
–3 dalis panaikinama, nes patirtis parodė, kad centriniu lygiu bendrose sutartyse nustatytas toks aptarnavimo mokesčio suderinimas vietos lygiu neįmanomas.
–Pridedama nauja 4a dalis, kad išorės paslaugų teikėjai, vykdydami veiklą trečiosiose šalyse, kurių piliečiams taikomas vizų reikalavimas ir kuriose nė viena valstybė narė nepriima prašymų išduoti vizą, galėtų nustatyti didesnį aptarnavimo mokestį. Didesnis aptarnavimo mokestis bus naudojamas padengti prašymų bylų perdavimo ir kelionės dokumento perdavimo kitoje šalyje esančiam bylas tvarkančiam konsulatui ir grąžinimo iš jo išlaidoms.
–5 dalis panaikinama, nes valstybės narės neturėtų būti įpareigotos toliau sudaryti galimybę prašymus pateikti tiesiogiai konsulate tose vietovėse, kur išorės paslaugų teikėjui suteikti įgaliojimai priimti prašymus išduoti vizą. Tačiau valstybės narės gali sudaryti galimybę prašymus pateikti tiesiogiai.
21 straipsnis. Patikrinimas, ar tenkinamos atvykimo sąlygos, ir rizikos įvertinimas
–3 dalies e punktas iš dalies keičiamas, atsižvelgiant į tai, kad iš dalies pakeista 15 straipsnio 2 dalis.
–4 dalis iš dalies keičiama siekiant paaiškinti skirtumą tarp ankstesnio buvimo turint trumpalaikes vizas ir kitų rūšių vizas arba leidimus gyventi.
–8 dalis iš dalies keičiama, kad valstybės narės galėtų naudoti modernias priemones pokalbiui su prašymą išduoti vizą pateikiančiu asmeniu surengti, nereikalaujant, kad toks asmuo atvyktų į konsulatą.
22 straipsnis. Išankstinės konsultacijos
–2 dalis iš dalies keičiama siekiant valstybėms narėms nustatyti reikalavimą atsakymą dėl prašymo teikti konsultacijas pateikti kuo greičiau ir ne vėliau kaip per septynias kalendorines dienas.
–3 dalimi reikalaujama, kad valstybės narės apie prašymus surengti išankstines konsultacijas praneštų likus ne mažiau kaip 15 kalendorinių dienų prieš pradedant taikyti priemonę, siekiant laiku informuoti prašymus išduoti vizą pateikiančius asmenis ir suteikti galimybę valstybėms narėms pasirengti techniniu lygmeniu.
–5 dalis panaikinama, nes ji nebeaktuali.
23 straipsnis. Sprendimas dėl prašymo
–1 dalyje nustatyta, kad sprendimas paprastai turi būti priimamas per ne daugiau kaip 10 dienų. Remiantis Vizų informacinėje sistemoje registruojama informacija, sprendimas vidutiniškai priimamas per 5 dienas. Kai kurios valstybės narės sprendimus priima per trumpą laikotarpį sąmoningai siekdamos pritraukti keliautojų, o dideli skirtumai tarp prašymų tvarkymo laikotarpių skatina palankiausių vizų išdavimo sąlygų paiešką. Dėl siūlomo vizos mokesčio didinimo valstybės narės galės išlaikyti arba didinti sprendimus priimančių darbuotojų skaičių konsulatuose, kad užtikrintų, jog sprendimai dėl prašymų būtų priimami laikantis ilgiausio nustatyto termino.
–2 dalis iš dalies keičiama siekiant ilgiausią leidžiamą sprendimo dėl prašymų priėmimo laikotarpį sutrumpinti iki 45 dienų; paskutinis sakinys panaikinamas, nes atsisakoma nuostatos, kuria atstovaujamajai valstybei narei leidžiama reikalauti, kad su ja būtų konsultuojamasi dėl prašymų, tvarkomų pagal atstovavimo susitarimus (8 straipsnio 4 dalis).
–3 dalis panaikinama, nes 60 kalendorinių dienų laikotarpis prašymui išduoti trumpalaikę vizą nagrinėti yra pernelyg ilgas.
–4 dalyje pridedamas naujas ba punktas, kuriame daroma nuoroda į oro uosto tranzitines vizas, kurios trūko dabartiniame Vizų kodekse.
–4 dalies d punktas panaikinamas atsižvelgiant į tai, kad panaikinama nuostata, pagal kurią leidžiamos konsultacijos su atstovaujamąja valstybe nare; taip panaikinamas reikalavimas, kad atstovaujančioji valstybė narė tam tikrus prašymus perduotų tvarkyti atstovaujamajai valstybei narei.
24 straipsnis. Vienodos vizos išdavimas
–1 dalies antros pastraipos pirmame sakinyje panaikinama nereikalinga nuoroda į du atvykimus, nes vartojamas žodis „daugkartinė“ ir galėtų būti ribojama galimybė išduoti daugkartines vizas.
–Trečia pastraipa panaikinama, nes ta pati nuoroda į tranzitą panaikinta 1 straipsnio 1 dalyje.
–1 dalies ketvirtos pastraipos formuluotė išaiškinta panaikinant nuorodas į žodį „papildoma“, nes gali kilti nesusipratimų dėl sveikatos draudimo kelionės metu galiojimo trukmės apskaičiavimo.
–2 performuluotoje dalyje nustatomos bendrosios taisyklės dėl laipsniško daugkartinių vizų galiojimo laikotarpio ilginimo. Tokiomis suderintomis taisyklėmis bus užkirstas kelias palankiausių vizų išdavimo sąlygų paieškai ir nesąžiningam elgesiui, kai prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys siekia nuslėpti tikrąją kelionės tikslo valstybę narę, kad galėtų kreiptis į konsulatą, kuris, kaip žinoma, išduoda vizas, kurių galiojimo laikotarpis yra ilgiausias.
–Pridedama nauja 2a dalis, pagal kurią leidžiama nukrypti nuo 2 dalies tais atvejais, kai yra pagrįstų abejonių, ar prašymą išduoti teikiantis asmuo tenkins atvykimo sąlygas visu vizos galiojimo laikotarpiu.
–Pridedama nauja 2b dalis, kad vietos lygiu būtų galima pritaikyti galiojimo laikotarpį, kad būtų atsižvelgiama į aplinkybes vietoje ir į su migracija bei saugumu susijusią riziką.
–Pridedama nauja 2c dalis, taikoma kitiems prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims, kurie atitinka reikalavimus, kad jiems būtų išduota ilgalaikė daugkartinė viza.
–Naujoje 2d dalyje daroma nuoroda į procedūras, pagal kurias galiojimo laikotarpis priderinamas prie vietos aplinkybių. Vertinant galimybes priderinti taisykles prie vietos aplinkybių daroma nuoroda į poreikį atsižvelgti į su migracija bei saugumu susijusią riziką, taip pat į susijusios trečiosios šalies bendradarbiavimą neteisėtų migrantų readmisijos srityje.
25a straipsnis. Bendradarbiavimas readmisijos srityje
–1 dalis: bendrosios nuostatos dėl riboto patvirtinamųjų dokumentų skaičiaus, 16 straipsnio 1 dalyje nustatyto vizos mokesčio, vizos mokesčio netaikymo diplomatinių pasų turėtojams, 10 dienų prašymo tvarkymo laikotarpio ir daugkartinių vizų išdavimo netaikomos trečiųjų šalių, kurios, remiantis objektyviais ir tinkamais kriterijais, nebendradarbiauja readmisijos srityje, piliečiams. Tiksli ribojamųjų priemonių įgyvendinimo tvarka bus nustatyta įgyvendinimo akte, nurodytame 5 dalyje.
–2 dalis: Komisija, atsižvelgdama į tam tikrus rodiklius, reguliariai vertins, kaip trečiosios šalys bendradarbiauja readmisijos srityje.
–3 dalis: valstybės narės, remdamosi 2 dalyje nurodytais tais pačiais rodikliais, gali pranešti Komisijai apie didelius ir nuolatinius praktinius sunkumus, kylančius bendradarbiaujant su trečiąja šalimi readmisijos srityje.
–4 dalis: Komisija valstybių narių pranešimus įvertina per vieną mėnesį.
–5 dalis: Remdamasi valstybių narių pranešimų analize ir tam tikrais atvejais laikydamasi nuomonės, kad būtina imtis veiksmų, Komisija priima įgyvendinimo aktą, kuriuo laikinai sustabdomas atitinkamų nuostatų taikymas visiems atitinkamos trečiosios šalies piliečiams arba tam tikrų kategorijų piliečiams, arba jiems taikomos atitinkamos nuostatos (plg. 1 dalį).
–6 dalis: Komisija nuolat vertina, ar trečiosios šalys veiksmingai bendradarbiauja readmisijos srityje, kad priderintų ribojamųjų priemonių taikymą arba kad jas panaikintų.
–7 dalis: ne vėliau kaip praėjus šešiems mėnesiams po įgyvendinimo akto įsigaliojimo, Komisija praneša Europos Parlamentui ir Tarybai apie bendradarbiavimo readmisijos srityje pažangą.
27 straipsnis. Vizos įklijos pildymas
–1 dalis pakeičiama ir panaikinamas VII priedas dėl vizos įklijos pildymo, o Komisijai suteikiami įgaliojimai įgyvendinimo aktu priimti vizos įklijos pildymo instrukcijas.
–2 dalis iš dalies keičiama, kad būtų sugriežtintos nuostatos dėl nacionalinių pastabų vizos įklijoje.
–4 dalis iš dalies keičiama, siekiant užtikrinti, kad tik vienkartinių vizų įklijos galėtų būti pildomos ranka.
29 straipsnis. Vizos įklijos klijavimas
–1 dalis iš dalies keičiama, atsižvelgiant į tai, kad panaikinamas VIII priedas.
–Pridedama 1a dalis siekiant Komisijai suteikti įgaliojimus įgyvendinimo aktu priimti veiklos instrukcijas dėl vizos įklijos klijavimo.
31 straipsnis. Kitų valstybių narių centrinių valdžios institucijų informavimas
–2 dalis iš dalies keičiama, siekiant užtikrinti kitų valstybių narių informavimą laiku, atsižvelgiant į 22 straipsnio (dėl išankstinių konsultacijų) pakeitimus.
32 straipsnis. Atsisakymas išduoti vizą
–1 dalies 1 punkto a papunktyje pridedamas naujas iia papunktis, siekiant įtraukti praleistą nuorodą į tranzitą oro uoste.
–3 dalis pakeičiama nurodant reikalavimą, kad valstybės narės suteiktų išsamią informaciją apie skundų teikimo procedūras ir užtikrintų, kad tokiomis procedūromis būtų garantuojama teisė kreiptis į teismą (plg. ETT sprendimą byloje C- 403/16).
–4 dalis panaikinama, atsižvelgiant į tai, kad panaikinama nuostata dėl reikalavimo, pagal kurį atstovaujančioji šalis tam tikrus prašymus turi perduoti tvarkyti atstovaujamajai šaliai.
36 straipsnis. Vizų išdavimas prie išorės sienų tranzitu vykstantiems jūrininkams
–2 dalis panaikinama.
–Pridedama 3 dalis siekiant Komisijai suteikti įgaliojimus įgyvendinimo aktu priimti veiklos instrukcijas dėl vizų jūrininkams išdavimo prie sienų.
36a straipsnis. Vizos, kurias prašoma išduoti prie išorės sienos pagal specialią programą
–Siekiant skatinti trumpalaikį turizmą (ne ilgiau kaip septynios dienos), įtraukiama nauja nuostata, kuria nukrypstama nuo bendrųjų taisyklių dėl vizų išdavimo prie išorės sienų. Valstybėms narėms bus leidžiama išduoti vizas prie išorės sienų pagal specialią programą vadovaujantis griežtais kriterijais, po to, kai apie ją pranešama ir paskelbiama su jos organizavimu susijusi informacija. Išsamiomis nuostatomis įtvirtinamos apsaugos priemonės, kuriomis kuo labiau sumažinama neteisėtos migracijos ir saugumo rizika, visų pirma ribojant tokių programų trukmę, kad jos neviršytų keturių mėnesių, ir jas taikant tik asmenims, kurie gyvena prie sausumos sienos perėjimo punkto esančioje gretimoje šalyje arba šalyje, iš kurios yra tiesioginis susisiekimas keltu su jūros sienos perėjimo punktu. Specialiai parengti darbuotojai deramose struktūrose turi atlikti nuodugnų tikrinimą, ar laikomasi visų atvykimo sąlygų. Išduota viza galioja tik išduodančioje valstybėje narėje atvykimui tik vieną kartą ne ilgiau kaip septynias kalendorines dienas. Šios programos taikomos tik trečiųjų šalių, su kuriomis sudaryti readmisijos susitarimai ir kurių atžvilgiu Komisija nepradėjo taikyti 25a straipsnyje nurodyto mechanizmo, piliečiams.
37 straipsnis. Vizų skyrių darbo organizavimas
–3 dalis iš dalies keičiama, kad būtų numatyta galimybė formas pildyti elektroniniu būdu ir būtų sutrumpintas minimalus archyvavimo laikotarpis.
38 straipsnis. Prašymų nagrinėjimui ir konsulatų stebėsenai skirti ištekliai
–Pridedama nauja 1a dalis siekiant užtikrinti didesnį vizų tvarkymo procedūros vientisumą ir tinkamą stebėseną.
40 straipsnis. Konsulatų darbo organizavimas ir bendradarbiavimas
–Įtrauktos lankstesnės taisyklės, leidžiančios valstybėms narėms optimaliai naudoti išteklius, plėsti konsulinį atstovimą ir vystyti valstybių narių bendradarbiavimą.
–Pirmos dalies antras sakinys nebeaktualus, nes prašymų pateikimas konsulatuose nebelaikomas pagrindiniu principu, todėl sakinys panaikinamas.
–2 dalies b punktas performuluojamas, atsižvelgiant į tai, kad panaikinamas ankstesnis 41 straipsnis ir tai, kad atsisakoma naudojimosi užsakomosiomis paslaugomis kraštutiniais atvejais.
41 straipsnis. Valstybių narių tarpusavio bendradarbiavimas
–Šis straipsnis panaikinamas, nes paaiškėjo, kad jame nustatytomis galimybėmis pasinaudoti neįmanoma. Peržiūrėtu 40 straipsniu valstybėms narėms leidžiama lanksčiau plėtoti bendradarbiavimą.
–
43 straipsnis. Bendradarbiavimas su išorės paslaugų teikėjais
–Panaikinama 3 dalis, nes paprastai valstybės narės su išorės paslaugų teikėjais sudaro bendras sutartis centriniu lygiu.
–6 dalies a punkte daroma nuoroda į privalomą informaciją, teiktiną prašymus išduoti vizą teikiantiems asmenims.
–6 dalies e punktas iš dalies keičiamas, atsižvelgiant į tai, kad iš dalies keičiami 10 ir 40 straipsniai.
–7 dalis iš dalies keičiama, kad daugiau subjektų galėtų dalyvauti kvietimuose teikti pasiūlymus.
–9 dalis iš dalies keičiama siekiant atsižvelgti į naujus duomenų apsaugos teisės aktus ir užtikrinti, kad valstybių narių duomenų apsaugos priežiūros institucijos tikrintų, kaip išorės paslaugų teikėjai laikosi duomenų apsaugos taisyklių.
–11 dalis iš dalies keičiama siekiant pabrėžti, kad valstybės narės privalo patikrinti, ar išorės paslaugų teikėjai asmenims, teikiantiems prašymus išduoti vizą, teikia visą informaciją, kurios reikalaujama pagal 47 straipsnio 1 dalį, ir siekiant sustiprinti valstybių narių įsipareigojimą stebėti išorės paslaugų teikėjų veiklą.
–Pridedama nauja 11a dalis, kuria reikalaujama, kad valstybės narės Komisijai kasmet pateiktų bendradarbiavimo su išorės paslaugų teikėjais ir jų veiklos stebėsenos ataskaitą.
–
44 straipsnis. Duomenų šifravimas ir saugus perdavimas
–1, 2 ir 3 dalys iš dalies keičiamos siekiant atsižvelgti į tai, kad 8 straipsnyje panaikintos nuorodos į atstovaujamosios valstybės narės dalyvavimą.
45 straipsnis. Valstybių narių bendradarbiavimas su komerciniais tarpininkais
–1 dalis iš dalies keičiama atsižvelgiant į tai, kad panaikinta ankstesnė 2 straipsnio 11 dalis, t. y. komercinio tarpininko apibrėžtis.
–3 dalis iš dalies keičiama, nes joje kartojama 21 straipsnio 3 dalies e punkte nustatyta bendroji taisyklė dėl tikrinimo, ar prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys turi tinkamą sveikatos draudimą kelionės metu.
47 straipsnis
–1 dalies c punktas iš dalies keičiamas, atsižvelgiant į tai, kad panaikintas ankstesnis 41 straipsnis.
48 straipsnis. Bendradarbiavimas Šengeno klausimais vietos lygiu
–1 dalis performuluojama siekiant išaiškinti privalomą bendradarbiavimo Šengeno klausimais vietos lygiu pobūdį.
–1a dalies pirmas sakinys ir a ir b punktai iš dalies keičiami, nurodant, kad vykdant bendradarbiavimą Šengeno klausimais vietos lygiu parengiami suderinti patvirtinamųjų dokumentų sąrašai ir rengiamasi vietos lygiu įgyvendinti nuostatas dėl daugkartinių vizų galiojimo laikotarpio ilginimo.
–2 dalis panaikinama, o jos turinys įterpiamas į 1a dalį.
–3 dalies a punktas iš dalies keičiamas jį papildant nuostata dėl ketvirčio (vietoj mėnesio) statistinių duomenų apie vizas rinkimo vietos lygiu.
–3 dalies b punktas iš dalies keičiamas pabrėžiant, kurie aspektai turėtų būti aptariami (ir vertinami) bendradarbiaujant Šengeno klausimais vietos lygiu.
–6a dalis iš dalies keičiama nurodant, kad remdamasi metinėmis ataskaitomis, parengtomis vykdant bendradarbiavimą Šengeno klausimais vietos lygiu, Komisija parengia vieną metinę ataskaitą, kuri turi būti perduota Europos Parlamentui ir Tarybai.
–50 dalis panaikinama, nes panaikinti VII, VIII ir IX priedai. Likę priedai bus iš dalies keičiami pagal išsamią teisėkūros procedūrą.
50a ir 50b straipsniai. Įgaliojimų delegavimas ir skubos tvarka
–Šie straipsniai pridedami siekiant atsižvelgti į SESV 290 straipsnio nuostatas.
51 straipsnis. Vizų kodekso praktinio taikymo instrukcijos
–Šis straipsnis iš dalies keičiamas atsižvelgiant į 52 straipsnio 2 dalies nuostatas.
52 straipsnis. Komiteto procedūra
–Šis straipsnis keičiamas atsižvelgiant į nuostatas, kuriomis reglamentuojami Komisijos įgyvendinimo įgaliojimai pagal Reglamentą (ES) Nr. 182/2011.
2 straipsnis. Stebėsena ir vertinimas
Tai – standartinės nuostatos, kuriomis reglamentuojama teisės priemonių stebėsena ir vertinimas.
3 straipsnis. Įsigaliojimas
–1, 2 ir 4 dalys: tai – standartinės nuostatos dėl įsigaliojimo ir tiesioginio taikymo. Reglamento taikymas atidedamas [šešiems mėnesiams] nuo jo įsigaliojimo.
Priedai
–I priedas (prašymo forma) pakeičiamas siekiant supaprastinti ir aiškiau pateikti turinį.
–V priedas (tam tikrų trečiųjų šalių išduoti leidimai gyventi, suteikiantys teisę juos turintiems asmenims vykti tranzitu per valstybių narių oro uostus be oro uosto tranzitinės vizos) pakeičiamas atnaujinta informacija.
–VI priedas (standartinė forma, kurioje nurodomos atsisakymo išduoti vizą, vizos panaikinimo arba atšaukimo priežastys) iš dalies keičiamas siekiant pateikti išsamesnės informacijos apie atsisakymo išduoti vizą priežastis ir procedūras, pagal kurias neigiamo sprendimo atveju teikiamas skundas.
–VII, VIII ir IX priedai panaikinami.
–X priedas (būtiniausių reikalavimų, įtrauktinų į teisinį dokumentą bendradarbiavimo su išorės paslaugų teikėjais atvejais, sąrašas) pakeičiamas pridedant išsamesnės informacijos apie tam tikrus į teisinį dokumentą įtrauktinus aspektus.
2018/0061 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)Europos Sąjungos bendra trumpalaikio buvimo vizų politika yra neatsiejama erdvės be vidaus sienų kūrimo dalis. Vizų politika ir toliau turėtų būti pagrindinė priemonė siekiant sudaryti palankesnes turizmo ir verslo sąlygas, drauge šalinant saugumo pavojus ir neteisėtos migracijos į Sąjungą riziką;
(2)Sąjunga turėtų naudotis savo vizų politika bendradarbiaudama su trečiosiomis šalimis ir užtikrinti tinkamesnę pusiausvyrą tarp tokių klausimų kaip migracijos ir saugumo problemos, ekonominiai aspektai ir apskritai išorės santykiai;
(3)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 810/2009 nustatomos procedūros ir sąlygos, taikomos išduodant vizas numatomam buvimui valstybių narių teritorijoje, neviršijančiam 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį;
(4)prašymų išduoti vizą procedūra asmenims, teikiantiems prašymus išduoti vizą, turėtų būti kuo paprastesnė. Turėtų būti aišku, kuri valstybė narė kompetentinga nagrinėti prašymą išduoti vizą, ypač, kai numatoma lankytis keliose valstybėse narėse. Valstybės narės turėtų, kai tai įmanoma, leisti prašymų išduoti vizą formas užpildyti ir pateikti elektroninėmis priemonėmis. Turėtų būti nustatyti skirtingų procedūros etapų terminai, visų pirma tam, kad keliautojai galėtų planuoti kelionę iš anksto ir išvengtų didžiausio aktyvumo konsulatuose laikotarpių;
(5)valstybės narės neturėtų būti įpareigotos toliau sudaryti galimybę prašymus pateikti tiesiogiai konsulate tose vietovėse, kur išorės paslaugų teikėjui jų vardu suteikti įgaliojimai priimti prašymus išduoti vizą, nedarant poveikio valstybių narių įsipareigojimams, nustatytiems Direktyva 2004/38/EB, visų pirma jos 5 straipsnio 2 dalimi;
(6)vizos mokesčiu turėtų būti užtikrinti pakankami finansiniai ištekliai prašymų išduoti vizą tvarkymo išlaidoms padengti, be kita ko, deramoms struktūroms ir pakankamam darbuotojų skaičiui garantuoti, kad būtų užtikrinama prašymų išduoti vizą nagrinėjimo procedūrų kokybė ir vientisumas. Vizos mokesčio dydis turėtų būti peržiūrimas kas dvejus metus remiantis objektyviais kriterijais;
(7)siekiant užtikrinti, kad trečiųjų šalių piliečiai, kuriems taikomas reikalavimas turėti vizą, prašymą išduoti vizą galėtų pateikti savo gyvenamosios vietos šalyje, net jei nė viena valstybė narė šiuo tikslu nerenka prašymų išduoti vizą, išorės paslaugų teikėjams turėtų būti leista teikti būtinas paslaugas imant mokestį, viršijantį bendrą didžiausią lygį;
(8)atstovavimo susitarimai turėtų būti supaprastinti ir turėtų būti vengiama sudaryti kliūtis tokių valstybių narių susitarimų sudarymui. Atstovaujančioji valstybė narė turėtų atsakyti už visą prašymų išduoti vizą tvarkymo procedūrą nedalyvaujant atstovaujamajai valstybei narei;
(9)siekiant sumažinti valstybių narių konsulatams tenkančią administracinę naštą ir sudaryti palankesnes sąlygas sklandžiam dažnai ir reguliariai keliaujančių asmenų keliavimui, pagal objektyviai nustatytus bendrus kriterijus turėtų būti išduodamos ilgalaikės daugkartinės vizos, pagal kurias nenustatomas konkretus kelionės tikslas ar prašymą išduoti vizą pateikiančių asmenų kategorijos;
(10)atsižvelgiant į skirtingas vietos aplinkybes, visų pirma susijusias su migracijos ir saugumo rizika, taip pat santykius, kuriuos Sąjunga palaiko su konkrečiomis šalimis, valstybių narių diplomatinės atstovybės ir konsulinės įstaigos atskirose vietovėse turėtų vertinti poreikį pritaikyti bendrąsias nuostatas, kad būtų taikomos palankesnės arba griežtesnės nuostatos. Laikantis palankesnio požiūrio į ilgalaikių daugkartinių vizų išdavimą reikėtų atsižvelgti visų pirma į tai, ar sudaryti prekybos susitarimai, į kuriuos įtraukta nuostatų dėl verslininkų judumo, taip pat į tai, ar trečioji šalis bendradarbiauja neteisėtų migrantų readmisijos srityje;
(11)jeigu tam tikros trečiosios šalys nebendradarbiauja sulaikytų neteisėtai esančių savo piliečių readmisijos srityje ir veiksmingai nebendradarbiauja grąžinimo procese, siekiant gerinti atitinkamos trečiosios šalies bendradarbiavimą neteisėtų migrantų grąžinimo srityje tam tikrų Reglamento (EB) Nr. 810/2009 nuostatų taikymas turėtų būti laikinai ribojamas remiantis skaidriu mechanizmu, pagrįstu objektyviais kriterijais;
(12)prašymą išduoti vizą pateikę asmenys, kuriems buvo atsisakyta išduoti vizą, turėtų turėti teisę pateikti apeliacinį skundą, kuriuo tam tikroje procedūros stadijoje garantuojama teisė kreiptis į teismą. Pranešime apie atsisakymą išduoti vizą turėtų būti pateikta išsamesnės informacijos apie atsisakymo priežastis ir nurodytos procedūros, pagal kurias neigiamo sprendimo atveju teikiamas skundas;
(13)vizos prie išorės sienų ir toliau turėtų būti išduodamos tik išskirtiniais atvejais. Tačiau, kad valstybės narės galėtų skatinti trumpalaikį turizmą, joms turėtų būti leidžiama pagal laikiną programą ir nurodžius bei paskelbus su programos organizavimu susijusią informaciją prie išorės sienų išduoti trumpalaikes vizas. Tokių programų aprėptis turėtų būti ribota ir jomis turėtų būti laikomasi bendrų prašymų išduoti vizą tvarkymo procedūroms taikomų taisyklių. Išduodama viza turėtų galioti tik ją išduodančios valstybės narės teritorijoje;
(14)bendradarbiavimas Šengeno klausimais vietos lygiu turi lemiamos svarbos suderintam bendros vizų politikos taikymui ir tinkamam su migracija ir saugumu susijusios rizikos vertinimui. Sąjungos delegacijos turėtų koordinuoti valstybių narių diplomatinių atstovybių ir konsulinių įstaigų, esančių atskirose vietovėse, bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija. Atsižvelgdamos į aplinkybes vietoje ir su migracija susijusią riziką, jos turėtų vertinti, kaip tam tikros nuostatos turėtų būti taikomos praktiškai;
(15)valstybės narės turėtų atidžiai ir nuolat stebėti išorės paslaugų teikėjų vykdomas operacijas, kad užtikrintų, jog laikomasi teisinio dokumento, kuriuo reglamentuojamos išorės paslaugų teikėjui pavestos pareigos. Valstybės narės Komisijai turėtų kasmet teikti ataskaitas dėl bendradarbiavimo su išorės paslaugų teikėjais ir išorės paslaugų teikėjų veiklos stebėsenos. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad visą prašymo išduoti vizą tvarkymo procedūrą ir bendradarbiavimą su išorės paslaugų teikėjais stebėtų iš valstybės narės atvykę darbuotojai;
(16)turėtų būti parengtos lanksčios taisyklės, kad valstybės narės galėtų optimaliai dalytis ištekliais ir plėsti konsulinį atstovavimą. Valstybės narės galėtų vykdyti įvairių formų bendradarbiavimą (Šengeno vizų centrai), pritaikytą prie vietos aplinkybių, kuriuo siekiama plėsti geografinį konsulinį atstovavimą, mažinti valstybių narių sąnaudas, didinti Sąjungos matomumą ir gerinti prašymus išduoti vizą pateikiantiems asmenims teikiamas paslaugas;
(17)valstybių narių sukurtos elektroninės prašymų išduoti vizas sistemos padeda lengvinti vizų išdavimo procedūras prašymus teikiantiems asmenims ir konsulatams. Iki galo išnaudojant pastarojo meto teisinius ir technologinius pokyčius, turėtų būti surastas būdas, leidžiantis pasinaudoti visiško skaitmeninimo galimybėmis;
(18)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis jai nėra privalomas ar taikomas. Kadangi šis reglamentas grindžiamas Šengeno acquis pagal Europos bendrijos steigimo sutarties trečiosios dalies IV antraštinės dalies nuostatas, remdamasi to protokolo 4 straipsniu, per šešis mėnesius po to, kai Taryba nusprendžia dėl šio reglamento, Danija turi nuspręsti, ar jį įtrauks į savo nacionalinę teisę;
(19)šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB. Todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(20)šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB. Todėl Airija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(21)Islandijos ir Norvegijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės susitarime dėl pastarųjų asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio B punkte nurodytą sritį;
(22)Šveicarijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio B punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2008/146/EB 3 straipsniu;
(23)Lichtenšteino atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės pasirašytame protokole dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio B punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2011/350/ES dėl to protokolo sudarymo 3 straipsniu;
(24)Kipro atžvilgiu šis reglamentas yra aktas, grindžiamas Šengeno acquis arba kitaip su juo susijęs, kaip apibrėžta 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 12 dalyje;
(25)Bulgarijos ir Rumunijos atžvilgiu šis reglamentas yra aktas, grindžiamas Šengeno acquis arba kitaip su juo susijęs, kaip apibrėžta 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 12 dalyje;
(26)Kroatijos atžvilgiu šis reglamentas yra aktas, grindžiamas Šengeno acquis arba kitaip su juo susijęs, kaip apibrėžta 2011 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalyje;
(27)todėl Reglamentas (EB) Nr. 810/2009 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 810/2009 iš dalies keičiamas taip:
1)
1 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Šiuo reglamentu nustatomos sąlygos ir procedūros, taikomos išduodant vizas numatomam buvimui valstybių narių teritorijoje, neviršijančiam 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.“
2)
2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 punkto a papunktis pakeičiamas taip:
„a) numatomam buvimui valstybių narių teritorijoje, kurio trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį, arba“;
b)
7 punktas pakeičiamas taip:
„7. pripažįstamas kelionės dokumentas – kelionės dokumentas, kurį viena ar kelios valstybės narės pripažįsta išorės sienų kirtimo ir vizų įklijavimo tikslu pagal Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1105/2011;“;
c)
11 punktas panaikinamas;
d)
pridedamas naujas punktas:
„12) jūrininkas – asmuo, įdarbintas, pasamdytas atlikti ar einantis bet kokias pareigas jūrų laive arba tarptautiniuose vidaus vandenyse plaukiojančiame laive.“
3)
3 straipsnio 5 dalies b ir c punktai pakeičiami taip:
„b) trečiųjų šalių piliečiams, turintiems valstybės narės, nedalyvaujančios priimant šį reglamentą, ar valstybės narės, kol kas taikančios ne visas Šengeno acquis nuostatas, išduotą galiojantį leidimą gyventi, arba trečiųjų šalių piliečiams, turintiems vieną iš V priede nurodytų Andoros, Kanados, Japonijos, San Marino arba Jungtinių Amerikos Valstijų išduotų galiojančių leidimų gyventi, kuriuo jo turėtojui užtikrinama besąlyginė readmisija, arba turintiems leidimą gyventi Nyderlandų Karalystei priklausančiose Karibų salyno dalyse (Aruboje, Kiurasao, San Martene, Bonere, Sint Eustatijuse ir Saboje);
c) trečiųjų šalių piliečiams, turintiems valstybės narės, nedalyvaujančios priimant šį reglamentą, arba valstybės narės, kol kas taikančios ne visas Šengeno acquis nuostatas, arba Europos ekonominės erdvės susitarimo šalies, arba Kanados, Japonijos arba Jungtinių Amerikos Valstijų išduotą galiojančią vizą, arba Nyderlandų Karalystei priklausančių Karibų salyno dalių (Arubos, Kiurasao, San Marteno, Bonero, Sint Eustatijaus ir Sabos) išduotą galiojančią vizą, kai jie vyksta į vizą išdavusią šalį ar į bet kurią kitą trečiąją šalį arba pasinaudoję viza grįžta iš ją išdavusios šalies;“.
4)
4 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Nukrypstant nuo 1 dalies, prie valstybių narių išorės sienų pagal 35, 36 ir 36a straipsnius gali nagrinėti prašymus ir priimti sprendimus dėl jų valdžios institucijos, atsakingos už asmenų patikrinimus.“
5)
5 straipsnio 1 dalies b punktas pakeičiamas taip:
„b) jei ketinama apsilankyti daugiau nei vienoje valstybėje narėje arba per dviejų mėnesių laikotarpį numatomi keli apsilankymai, valstybė narė, kurios teritorija yra pagrindinis apsilankymo (-ų) tikslas, atsižvelgiant į buvimo trukmę, apskaičiuotą dienomis, arba“.
6)
8 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalis panaikinama;
b)
3 ir 4 dalys pakeičiamos taip:
„3. Kai atstovavimas apima tik prašymų priėmimą, duomenys renkami ir atstovaujamajai valstybei narei perduodami laikantis atitinkamų duomenų apsaugos ir saugumo taisyklių.
4. Atstovaujančioji valstybė narė ir atstovaujamoji valstybė narė sudaro dvišalį susitarimą. Jame:
a) nurodoma tokio atstovavimo trukmė, jei jis tik laikinas, bei nutraukimo procedūros;
b) visų pirma tuo atveju, jei atstovaujamoji valstybė narė turi konsulatą atitinkamoje trečiojoje šalyje, jame gali būti nustatyta, kad atstovaujamoji valstybė suteiks patalpas, personalą ir atliks mokėjimus;“;
c)
7 ir 8 dalys pakeičiamos taip:
„7.
Atstovaujamoji valstybė narė praneša Komisijai apie susitarimus dėl atstovavimo arba jų nutraukimą ne vėliau kaip prieš vieną mėnesį iki jų įsigaliojimo arba nutraukimo, išskyrus force majeure atvejus.
8. Atstovaujančiosios valstybės narės konsulatas tuo pat metu, kai teikiamas 7 dalyje nurodytas pranešimas, praneša kitų valstybių narių konsulatams ir Europos Sąjungos delegacijai atitinkamoje jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje apie susitarimus dėl atstovavimo ar tokių susitarimų nutraukimą.“;
d)
pridedama nauja dalis:
„10. Ilgalaikių techninių nenugalimos jėgos aplinkybių (force majeure) atveju valstybė
narė prašo kitos valstybės narės užtikrinti laikiną atstovavimą tam tikroje vietoje visų
arba kai kurių kategorijų prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims.“
7)
9 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„Prašymai gali būti pateikiami ne anksčiau kaip prieš šešis mėnesius iki numatomo apsilankymo pradžios (jūrininkų prašymai, susiję su jų pareigų atlikimu, – ne anksčiau kaip prieš devynis mėnesius) ir likus ne mažiau kaip 15 kalendorinių dienų iki numatomo apsilankymo pradžios.“;
b)
4 dalis pakeičiama taip:
c)
„4. Nepažeidžiant 13 straipsnio, prašymus išduoti vizą gali pateikti:
a) prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo;
b) akredituotas komercinis tarpininkas, kaip nurodyta 45 straipsnyje,
c) profesinė, kultūros, sporto ar švietimo asociacija arba institucija savo narių vardu.“;
d)
pridedama nauja dalis:
„5. Prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo neprivalo asmeniškai atvykti daugiau nei į vieną vietą, kad pateiktų prašymą.“
8)
10 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„Prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys asmeniškai atvyksta, kad būtų paimti jų pirštų atspaudai, kaip nurodyta 13 straipsnio 2 ir 3 dalyse ir 7 dalies b punkte.“;
b)
2 dalis panaikinama.
9)
11 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies pirmas sakinys pakeičiamas taip:
„1. Kiekvienas prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo pateikia ranka arba elektroniniu būdu užpildytą ir pasirašytą prašymo formą, pateiktą I priede.“;
b)
pridedama nauja 1a dalis:
„1a. Elektroninės prašymo formos turinys, jei taikytina, išdėstytas I priede.“;
c)
3 dalis pakeičiama taip:
d)
„3. Forma parengiama bent šiomis kalbomis:
a) valstybės narės, kurios vizos prašoma, oficialiąja (-iosiomis) kalba (-omis) ir
b) priimančiosios šalies oficialiąja (-iosiomis) kalba (-omis).
Be a punkte nurodytos (-ų) kalbos (-ų), gali būti naudojama bet kuria kita Europos Sąjungos institucijų oficialiąja (-iosiomis) kalba (-omis) parengta forma.“;
e)
4 dalis panaikinama.
10)
14 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
4 ir 5 dalys pakeičiamos taip:
„4. Valstybės narės gali reikalauti, kad prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys pateiktų užpildytą rėmimo ir (arba) asmens apgyvendinimo įrodymo formą, kurią nustato kiekviena valstybė narė. Toje formoje visų pirma nurodoma:
a) ar jos paskirtis yra rėmimo ir (arba) asmens apgyvendinimo įrodymas;
b) ar rėmėjas / kviečiantis asmuo yra fizinis asmuo, įmonė ar organizacija;
c) rėmėjo / kviečiančio asmens tapatybė ir kontaktiniai duomenys;
d) prašymą išduoti vizą pateikiantis (-ys) asmuo (-enys);
e) apgyvendinimo vietos adresas;
f) buvimo trukmė ir tikslas;
g) galimas giminystės ryšys su rėmėju / kviečiančiu asmeniu;
h) informacija, kurią reikalaujama pateikti pagal Reglamento (EB) Nr. 767/2008 37 straipsnio 1 dalį.
Forma parengiama ne tik valstybės narės oficialiąja (-iosiomis) kalba (-omis), bet ir mažiausiai viena kita oficialiąja Sąjungos institucijų kalba. Formos pavyzdys perduodamas Komisijai.
5. Palaikydami bendradarbiavimą Šengeno klausimais vietos lygiu, kaip nurodyta 48 straipsnyje, valstybių narių konsulatai vertina, kaip laikomasi 1 dalyje nustatytų sąlygų, kad būtų atsižvelgiama į vietos aplinkybes ir į su migracija bei saugumu susijusią riziką.“;
b)
pridedama nauja 5a dalis:
„5a. Prireikus, siekdama atsižvelgti į vietos aplinkybes, kaip nurodyta 48 straipsnyje, Komisija įgyvendinimo aktais priima suderintus patvirtinamųjų dokumentų sąrašus, naudotinus kiekvienai jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje. Tie įgyvendinimo aktai priimami taikant 52 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.“
11)
15 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Prašymą išduoti vienodą vizą, kurią turint leidžiama atvykti vieną kartą, pateikiantys asmenys įrodo, kad turi tinkamą galiojantį sveikatos draudimą kelionės metu padengti išlaidoms, galinčioms susidaryti dėl grąžinimo dėl sveikatos priežasčių, skubios gydytojo apžiūros ir skubios pagalbos ligoninėje arba mirties jų numatomo buvimo valstybių narių teritorijoje metu.“;
b)
2 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
„2. Prašymą išduoti vienodą vizą, kurią turint leidžiama atvykti daug kartų, pateikiantys asmenys įrodo, kad turi tinkamą galiojantį sveikatos draudimą kelionės metu, kuris apima jų pirmo numatomo apsilankymo laikotarpį.“
12)
16 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 ir 2 dalys pakeičiamos taip:
„1. Prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys moka 80 EUR mokestį.
2. Vaikams nuo šešerių iki 12 metų vizos mokestis yra 40 EUR.“;
b)
Pridedama nauja 2a dalis:
„Jei Komisija taip nusprendžia pagal 25a straipsnio 5 dalį, taikomas 160 EUR vizos mokestis.”;
c)
3 dalis panaikinama;
d)
4 dalies c punktas pakeičiamas taip:
„c) trečiųjų šalių mokslo darbuotojams, kaip apibrėžta Tarybos direktyvoje 2005/71/EB, keliaujantiems mokslinių tyrimų vykdymo arba dalyvavimo moksliniame seminare arba konferencijoje tikslais;“;
e)
5 dalies antra pastraipa panaikinama;
f)
pridedama nauja dalis:
„8a. Komisija, atsižvelgdama į objektyvius kriterijus, pavyzdžiui, į Eurostato paskelbtą bendrą infliacijos visoje ES lygį ir į valstybių narių valstybės tarnautojų darbo užmokesčio svertinį vidurkį, kas dvejus metus įvertina poreikį peržiūrėti 16 straipsnio 1, 2 ir 2a dalyse nustatytus vizos mokesčius ir atitinkamais atvejais deleguotaisiais aktais pakeičia vizos mokesčių dydį.“
13)
17 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies pirmas sakinys pakeičiamas taip:
„43 straipsnyje nurodytas išorės paslaugų teikėjas gali imti aptarnavimo mokestį.“;
b)
3 dalis panaikinama;
c)
pridedama nauja 4a dalis:
„4a. Nukrypstant nuo 4 dalies, aptarnavimo mokestis neviršija vizos mokesčio trečiosiose šalyse, kurių piliečiams taikomas reikalavimas turėti vizą ir kuriose nėra nė vienos valstybės narės konsulato, kuriems galima pateikti prašymus išduoti vizą.“;
d)
5 dalis panaikinama.
14)
21 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalies e punktas pakeičiamas taip:
„e) kai taikoma, ar prašymą išduoti vizą pateikęs asmuo turi tinkamą galiojantį sveikatos draudimą numatomu buvimo laikotarpiu, arba, jeigu prašoma išduoti vienodą daugkartinę vizą, pirmo numatomo apsilankymo metu.“;
b)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Konsulatas, kai taikoma, patikrina ankstesnio ir numatomo buvimo trukmę siekdamas nustatyti, ar prašymą išduoti vizą pateikęs asmuo neviršijo didžiausios leidžiamo buvimo valstybių narių teritorijoje trukmės, neatsižvelgiant į galimus buvimo atvejus, kurie leidžiami pagal nacionalinę ilgalaikę vizą ar leidimą gyventi.“;
c)
8 dalis pakeičiama taip:
„8. Nagrinėdami prašymus konsulatai gali pagrįstais atvejais surengti pokalbį su prašymą išduoti vizą pateikusiu asmeniu ir paprašyti pateikti papildomus dokumentus.“
15)
22 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 ir 3 dalys pakeičiamos taip:
„2. Centrinės valdžios institucijos, su kuriomis konsultuojamasi, pateikia galutinį atsakymą kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per septynias kalendorines dienas nuo prašymo surengti konsultacijas dienos. Jei per šį terminą atsakymas nepateikiamas, tai reiškia, kad jos neturi pagrindo prieštarauti vizos išdavimui.
3. Valstybės narės praneša Komisijai apie tokių išankstinių konsultacijų reikalavimo nustatymą arba panaikinimą likus ne mažiau kaip 15 kalendorinių dienų iki tokio sprendimo įsigaliojimo. Ši informacija taip pat teikiama vykdant bendradarbiavimą Šengeno klausimais vietos lygiu atitinkamoje jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje.“;
b)
5 dalis panaikinama.
16)
23 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 ir 2 dalys pakeičiamos taip:
„1. Sprendimas dėl prašymų priimamas per 10 kalendorinių dienų nuo prašymo, kuris yra priimtinas pagal 19 straipsnį, pateikimo datos.
Atskirais atvejais, visų pirma, kai prašymą reikia išnagrinėti išsamiau, šis laikotarpis gali būti pratęstas iki ne daugiau kaip 45 kalendorinių dienų.“;
b)
3 dalis panaikinama;
c)
4 dalis iš dalies keičiama taip:
–i)
pridedamas naujas ba punktas:
„ba) išduoti oro uosto tranzitinę vizą pagal 26 straipsnį, arba“;
–ii)
d punktas panaikinamas.
17)
24 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis iš dalies keičiama taip:
–i)
antros pastraipos pirmas sakinys pakeičiamas taip:
„Viza gali būti išduodama vienam arba keletui atvykimų.“;
–ii)
trečia pastraipa panaikinama;
–iii)
ketvirta pastraipa pakeičiama taip:
„Nepažeidžiant 12 straipsnio a punkto, vienkartinės vizos galiojimo laikotarpis apima papildomą 15 kalendorinių dienų „pratęsiamą galiojimo laikotarpį“.“;
b)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Išskyrus atvejus, kai vizos galiojimo laikotarpis būtų ilgesnis už kelionės dokumento galiojimo laikotarpį, ilgalaikės daugkartinės vizos išduodamos toliau nurodytiems galiojimo laikotarpiams:
a) vienerių metų galiojimo laikotarpiui, su sąlyga, kad prašymą išduoti vizą pateikęs asmuo per paskutinius dvejus metus gavo tris vizas ir jomis teisėtai naudojosi;
b) dvejų metų galiojimo laikotarpiui, su sąlyga, kad prašymą išduoti vizą pateikęs asmuo gavo vienerius metus galiojančią daugkartinę vizą ir ja teisėtai naudojosi;
c) penkerių metų galiojimo laikotarpiui, su sąlyga, kad prašymą išduoti vizą pateikęs asmuo gavo dvejus metus galiojančią daugkartinę vizą ir ja teisėtai naudojosi.“;
c)
pridedamos naujos dalys:
„2a. Nukrypstant nuo 2 dalies, atskirais atvejais išduotos vizos galiojimo laikotarpis gali būti sutrumpintas, jeigu kyla pagrįstų abejonių, ar atvykimo sąlygos bus tenkinamos visu galiojimo laikotarpiu.
2b. Nukrypstant nuo 2 dalies, palaikydami bendradarbiavimą Šengeno klausimais vietos lygiu, kaip nurodyta 48 straipsnyje, valstybių narių konsulatai vertina, ar 2 dalyje nustatytos daugkartinių vizų išdavimo taisyklės turi būti pritaikytos, kad būtų atsižvelgiama į vietos aplinkybes ir į su migracija bei saugumu susijusią riziką, siekiant nustatyti palankesnes arba griežtesnes taisykles pagal 2d dalį.
2c. Nepažeidžiant 2 dalies, prašymą išduoti vizą pateikusiam asmeniui, kuris įrodo būtinybę arba pagrindžia ketinimą keliauti dažnai ir (arba) reguliariai, su sąlyga, kad jis įrodo savo sąžiningumą ir patikimumą, visų pirma teisėtą naudojimąsi ankstesnėmis vizomis, savo ekonominę padėtį kilmės šalyje ir nuoširdų ketinimą išvykti iš valstybių narių teritorijos iki prašomos vizos galiojimo laikotarpio pabaigos, gali būti išduota daugkartinė viza, kurios galiojimo laikotarpis neviršija penkerių metų.
2d. Prireikus remdamasi 2b dalyje nurodytu vertinimu, Komisija įgyvendinimo aktais nustato taisykles, pagal kurias sąlyga išduoti 2 dalyje nurodytas daugkartines vizas turi būti taikoma kiekvienai jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje, kad būtų atsižvelgiama į vietos aplinkybes ir į su migracija bei saugumu susijusią riziką, taip pat į susijusios trečiosios šalies bendradarbiavimą neteisėtų migrantų readmisijos srityje pagal 25a straipsnio 2 dalyje nustatytus rodiklius ir į bendrus ryšius su Sąjunga. Tie įgyvendinimo aktai priimami taikant 52 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.“
18)
pridedamas naujas straipsnis:
„25a straipsnis
Bendradarbiavimas readmisijos srityje
1.
14 straipsnio 6 dalis, 16 straipsnio 1 dalis ir 5 dalies b punktas, 23 straipsnio 1 dalis ir 24 straipsnio 2 dalis netaikomi prašymą išduoti vizą pateikusiems asmenims arba tokių kategorijų asmenims, kurie yra trečiosios šalies, kurios bendradarbiavimas su valstybėmis narėmis neteisėtų migrantų readmisijos srityje pagal šį straipsnį yra laikomas nepakankamu remiantis tinkamais ir objektyviais duomenimis, piliečiai. Šiuo straipsniu nepažeidžiami Komisijai pagal 24 straipsnio 2d dalį suteikti įgaliojimai.
2.
Komisija reguliariai vertina bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis readmisijos srityje, visų pirma atsižvelgdama į šiuos rodiklius:
a)
priimtų sprendimų grąžinti neteisėtai valstybių narių teritorijoje esančius susijusios trečiosios šalies piliečius skaičių;
b)
faktinį grąžintų asmenų, dėl kurių priimtas sprendimas grąžinti, skaičių, išreikštą kaip susijusios trečiosios šalies piliečių, dėl kurių priimtas sprendimas gražinti, procentinė dalis, įskaitant, kai tinkama, pagal Sąjungos ar dvišalius readmisijos susitarimus trečiųjų šalių piliečių, vykusių tranzitu per jos teritoriją, skaičių;
c)
trečiosios šalies patenkintų readmisijos prašymų skaičių, išreikštą kaip tokių jai pateiktų prašymų procentinė dalis.
3.
Valstybė narė, remdamasi 2 dalyje išvardytais tais pačiais rodikliais, taip pat gali pranešti Komisijai apie didelius ir nuolatinius praktinius sunkumus, kylančius bendradarbiaujant su trečiąja šalimi neteisėtų migrantų readmisijos srityje.
4.
Komisija pagal 3 dalį pateiktus pranešimus išnagrinėja per vieną mėnesį.
5.
Jeigu remdamasi 2 ir 4 dalyje pateikta analize Komisija nusprendžia, kad šalis nepakankamai bendradarbiauja ir kad todėl būtina imtis veiksmų, atsižvelgdama į bendrus Sąjungos ryšius su susijusia trečiąja šalimi, laikydamasi 52 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros ji gali priimti įgyvendinimo aktą, kuriuo:
a)
tos trečiosios šalies piliečiams ar tam tikroms jų kategorijoms laikinai sustabdomas visų arba kai kurių 14 straipsnio 6 dalies, 16 straipsnio 5 dalies b punkto, 23 straipsnio 1 dalies arba 24 straipsnio 2 dalies nuostatų taikymas, arba
b)
susijusios trečiosios šalies piliečiams arba tam tikroms jų kategorijoms taikomas 16 straipsnio 2a dalyje nustatytas vizos mokestis.
6.
Komisija, remdamasi 2 dalyje nustatytais rodikliais, nuolat vertina, ar atitinkamos trečiosios šalies bendradarbiavimas neteisėtų migrantų readmisijos srityje pastebimai pagerėjo, ir, atsižvelgdama į bendrus Sąjungos santykius su atitinkama trečiąja šalimi, gali nuspręsti panaikinti arba iš dalies pakeisti 5 dalyje nurodytą įgyvendinimo aktą.
7.
Ne vėliau kaip praėjus šešiems mėnesiams po 5 dalyje nurodyto įgyvendinimo akto įsigaliojimo, Komisija praneša Europos Parlamentui ir Tarybai apie tos trečiosios šalies pažangą, susijusią su bendradarbiavimu readmisijos srityje.“
19)
27 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 ir 2 dalys pakeičiamos taip:
„1. Komisija įgyvendinimo aktais priima vizos įklijos pildymo instrukcijas. Tie įgyvendinimo aktai priimami taikant 52 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
2. Valstybės narės gali daryti papildomus nacionalinius įrašus vizos įklijos skiltyje „Pastabos“. Šiais įrašais nekartojami privalomi įrašai, nustatyti pagal 1 dalyje nurodytą procedūrą, nei nurodomas konkretus kelionės tikslas.“;
b)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Vienkartinės vizos įklija ranka gali būti pildoma tik techninės nenugalimos jėgos (force majeure) atveju. Ranka užpildytoje vizos įklijoje negali būti daromi jokie pakeitimai.“
20)
29 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Atspausdinta vizos įklija įklijuojama kelionės dokumente.“;
b)
pridedama nauja dalis:
„1a. Komisija įgyvendinimo aktais nustato išsamią vizų įklijų klijavimo tvarką. Tie įgyvendinimo aktai priimami taikant 52 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.“
21)
31 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Valstybės narės apie tokios informacijos prašymo reikalavimo nustatymą arba panaikinimą Komisijai praneša likus ne mažiau kaip 15 kalendorinių dienų iki tokio sprendimo įsigaliojimo. Ši informacija taip pat teikiama vykdant bendradarbiavimą Šengeno klausimais vietos lygiu atitinkamoje jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje.“;
b)4 dalis panaikinama.
22)
32 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies a punkte pridedamas iia punktas:
„iia) nepagrindžia numatomo tranzito per uostą tikslo ir sąlygų;“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Prašymą išduoti vizą pateikę asmenys, kuriems buvo atsisakyta išduoti vizą, turi teisę apskųsti tokį sprendimą; ši procedūra turi užtikrinti, kad tam tikroje procedūros stadijoje būtų galima kreiptis į teismą. Apeliaciniai skundai pateikiami prieš valstybę narę, kuri priėmė galutinį sprendimą dėl prašymo, pagal tos valstybės narės teisę. Valstybės narės prašymą išduoti vizą pateikusiems asmenims suteikia išsamią informaciją apie apeliacinių skundų teikimo procedūrą, kaip nurodyta VI priede.“;
c)
4 dalis panaikinama.
23)
36 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalis panaikinama;
b)
pridedama nauja dalis:
„2a. Komisija įgyvendinimo aktais priima vizų išdavimo pasienyje jūrininkams veiklos instrukcijas. Tie įgyvendinimo aktai priimami taikant 52 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.“
24)
Pridedamas naujas straipsnis:
„36a straipsnis
Vizos, kurias pagal specialią programą prašoma išduoti prie išorės sienų
1.
Siekdama skatinti trumpalaikį turizmą ir laikydamasi šiame straipsnyje nustatytų sąlygų, valstybė narė gali nuspręsti asmenims, tenkinantiems Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 2016/399 6 straipsnio 1 dalyje nustatytas atvykimo sąlygas, laikinai leisti teikti prašymus išduoti vizą konkrečiuose sausumos arba jūros sienos perėjimo punktuose.
2.
Programos trukmė neviršija keturių mėnesių bet kuriais kalendoriniais metais, aiškiai nustatomos asmenų, galinčių naudotis programa, kategorijos ir programa netaikoma trečiųjų šalių piliečiams, kurie priklauso asmenų, dėl kurių būtinos išankstinės konsultacijos pagal 22 straipsnį, kategorijoms, ir asmenims, kurie negyvena prie sausumos sienos perėjimo punkto esančioje gretimoje šalyje arba šalyje, iš kurios yra tiesioginis susisiekimas keltu su jūros sienos perėjimo punktu. Šios programos taikomos tik trečiųjų šalių, su kuriomis sudaryti readmisijos susitarimai ir dėl kurių Komisija nepriėmė sprendimo pagal 25a straipsnio 5 dalį, piliečiams.
3.
Atitinkama valstybė narė sukuria deramas struktūras ir skiria specialiai parengtus darbuotojus, kurie tvarko vizų prašymus ir atlieka visus patikrinimus ir rizikos įvertinimą, kaip nustatyta 21 straipsnyje.
4.
Pagal specialią programą išduota viza suteikia teisę atvykti tik vieną kartą, viza galioja tik ją išdavusios valstybės narės teritorijoje ne ilgiau kaip septynias kalendorines dienas. Į vizos galiojimo laikotarpį neįtraukiamas „pratęsiamas galiojimo laikotarpis“.
5.
Jeigu atsisakoma išduoti vizą prie išorės sienos pagal specialią programą, valstybė narė negali atitinkamam vežėjui taikyti prievolių, nustatytų Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo 26 straipsnyje.
6.
Valstybės narės Komisijai apie visas programas praneša mažiausiai likus šešiems mėnesiams iki jų įgyvendinimo pradžios. Pranešime tiksliai nurodomos asmenų, kuriems taikytina programa, kategorijos, geografinė aprėptis, su programos organizavimu susijusi informacija ir numatytos priemonės, kuriomis užtikrinamas šiame straipsnyje nustatytų sąlygų laikymasis.
Komisija šį pranešimą skelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
7.
Praėjus trims mėnesiams po programos įgyvendinimo užbaigimo atitinkama valstybė narė pateikia Komisijai išsamią įgyvendinimo ataskaitą. Joje pateikiama informacija apie prašymų išduoti vizą skaičių, išduotų vizų ir atsisakymo išduoti vizą atvejų skaičiai (įskaitant atitinkamų asmenų pilietybę), buvimo trukmė ir išvykimo rodiklis (įskaitant nustojus galioti vizai iš valstybės narės teritorijos neišvykusių asmenų pilietybę).“
25)
37 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
(a)„3. Valstybių narių konsulatai archyvuoja prašymus popierine arba elektronine forma. Kiekvienoje asmens byloje saugoma atitinkama informacija, pagal kurią prireikus galima atkurti dėl prašymo priimto sprendimo aplinkybes.
Asmenų prašymų bylos saugomos mažiausiai vienerius metus nuo sprendimo dėl prašymo priėmimo dienos, nurodytos 23 straipsnio 1 dalyje, arba, apeliacinio skundo atveju, iki apeliacinio skundo nagrinėjimo procedūros pabaigos.“
26)
38 straipsnyje pridedama nauja dalis:
„1a. Valstybės narės užtikrina, kad visą procedūrą, įskaitant bendradarbiavimą su išorės paslaugų teikėjais, stebėtų iš valstybės narės atvykę darbuotojai siekiant garantuoti visų procedūros etapų vientisumą.“
27)
40 straipsnis pakeičiamas taip:
„40 straipsnis
Konsulatų darbo organizavimas ir bendradarbiavimas
1.
Kiekviena valstybė narė atsako už procedūrų, susijusių su prašymais, organizavimą.
2.
Valstybės narės:
a) aprūpina savo konsulatus ir už vizų išdavimą prie sienų atsakingas valdžios institucijas reikiama įranga biometriniams identifikatoriams rinkti, taip pat tokia įranga jos aprūpina savo garbės konsulų biurus, jeigu jos naudojasi jų paslaugomis biometriniams identifikatoriams rinkti pagal 42 straipsnį;
b) bendradarbiauja su viena ar keliomis kitomis valstybėmis narėmis pagal atstovavimo susitarimus arba vykdo kitokių formų konsulinį bendradarbiavimą.
3.
Valstybė narė taip pat gali bendradarbiauti su išorės paslaugų teikėju pagal 43 straipsnį.
4.
Valstybės narės praneša Komisijai apie konsulatų darbo organizavimą ir vykdomą bendradarbiavimą kiekvienoje konsulinėje įstaigoje.
5.
Tuo atveju, jei nutraukiamas bendradarbiavimas su kitomis valstybėmis narėmis, valstybės narės užtikrina visų paslaugų tęstinumą.“
28)
41 straipsnis panaikinamas.
29)
43 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalis panaikinama;
b)
6 dalis iš dalies keičiama taip:
–i)
a punktas pakeičiamas taip:
„a) teikti bendrą informaciją apie vizų išdavimo reikalavimus pagal 47 straipsnio 1 dalies a–c punktus ir prašymo formas;“ ;
–ii)
e punktas pakeičiamas taip:
„e) kai taikoma, tvarkyti prašymą išduoti vizą pateikiančio asmens atvykimo į konsulatą arba išorės paslaugų teikėjo patalpas tvarkaraštį;“;
c)
7 dalis pakeičiama taip:
„7. Atrinkdama išorės paslaugų teikėją, atitinkama valstybė narė vertina organizacijos arba bendrovės mokumą bei patikimumą ir užtikrina, kad nebūtų interesų konflikto. Prireikus tikrinama, ar ji turi būtinas licencijas, yra įregistruota įmonių registre, turi bendrovės įstatus ir sutartis su bankais.“;
d)
9 dalis pakeičiama taip:
„9. Valstybės narės atsako už tai, kad būtų laikomasi asmens duomenų apsaugos taisyklių, ir užtikrina, kad išorės paslaugų teikėjo veiklos stebėseną pagal Reglamento (ES) 2016/679 51 straipsnio 1 dalį vykdytų duomenų apsaugos priežiūros institucijos.“;
e)
11 dalis iš dalies keičiama taip:
–i)
„a) kaip išorės paslaugų teikėjas prašymą išduoti pateikiantiems asmenims teikia bendro pobūdžio informaciją apie vizų išdavimo kriterijus, sąlygas ir procedūras, kaip nustatyta 47 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose, taip pat informaciją apie prašymo formų turinį;“;
–ii)
antra pastraipa pakeičiama taip:
„Šiuo tikslu atitinkamos (-ų) valstybės (-ių) narės (-ių) konsulatas (-ai) reguliariai ir ne rečiau kaip kas šešis mėnesius iš anksto nepranešdamas (-i) vykdo patikrinimus išorės paslaugų teikėjo patalpose. Valstybės narės gali susitarti pasidalyti tokios reguliarios stebėsenos našta.“;
f)
pridedama nauja dalis:
„11a. Iki kiekvienų metų sausio 1 d. valstybės narės Komisijai pateikia ataskaitą dėl jų bendradarbiavimo su išorės paslaugų teikėjais visame pasaulyje ir jų veiklos stebėsenos (kaip nurodyta X priedo C punkte).“
30)
44 straipsnis pakeičiamas taip:
„44 straipsnis
Duomenų šifravimas ir saugus perdavimas
1.
Jei valstybės narės bendradarbiauja tarpusavyje ir su išorės paslaugų teikėju ir naudojasi garbės konsulų paslaugomis, atitinkama (-os) valstybė (-ės) narė (-ės) užtikrina, kad elektroniniu būdu ar fiziškai elektroninėje laikmenoje perduodami duomenys būtų visiškai užšifruoti.
2.
Trečiosiose šalyse, kuriose draudžiama šifruoti duomenis, kurie turi būti perduoti elektroniniu būdu, atitinkama (-os) valstybė (-ės) narė (-ės) neleidžia duomenų perduoti elektroniniu būdu.
Tokiais atvejais atitinkama (-os) valstybė (-ės) narė (-ės) užtikrina, kad valstybės narės konsulinis pareigūnas fiziškai perduotų elektroninėje laikmenoje užšifruotus elektroninius duomenis, arba, jei dėl tokio perdavimo reikėtų imtis neproporcingų ar nepagrįstų priemonių, kad jie būtų perduodami kitu saugiu ir patikimu būdu, pavyzdžiui, pasitelkiant įsisteigusius subjektus, turinčius patirties atitinkamoje trečiojoje šalyje gabenant neskelbtinus dokumentus ir duomenis.
3.
Visais atvejais perdavimo saugumo lygis nustatomas atsižvelgiant į duomenų slaptumo pobūdį.“
31)
45 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Valstybės narės gali sutikti, kad privačiai administravimo agentūrai, transporto bendrovei arba kelionių agentūrai, kaip antai kelionių organizatoriui arba mažmenininkui (komerciniams tarpininkams) būtų pateikiami prašymai, išskyrus biometrinių identifikatorių rinkimą.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Akredituoti komerciniai tarpininkai reguliariai stebimi atliekant patikrinimus vietoje, per kuriuos, be kita ko, vykdomi asmeniniai pokalbiai arba pokalbiai telefonu su prašymą išduoti vizą pateikusiais asmenimis, tikrinama informacija apie keliones ir apgyvendinimą ir, jeigu laikoma būtina, – tikrinami dokumentai, susiję su grupės grįžimu.“
32)
47 straipsnio 1 dalies c punktas pakeičiamas taip:
„c) kam prašymas gali būti pateiktas (kompetentingam konsulatui ar išorės paslaugų teikėjui);“.
33)
48 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Kad būtų užtikrintas suderintas bendros vizų politikos taikymas atsižvelgiant į vietos aplinkybes, valstybių narių konsulatai ir Sąjungos delegacijos bendradarbiauja kiekvienoje jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje.
Šiuo tikslu pagal Tarybos sprendimo 2010/427 5 straipsnio 3 dalį Komisija Sąjungos delegacijomis teikia nurodymus atlikti atitinkamas tame straipsnyje nurodytas koordinavimo užduotis.“;
b)
pridedama nauja dalis:
„1a. Valstybės narės ir Komisija bendradarbiauja visų pirma siekdamos:
a) parengti suderintą patvirtinamųjų dokumentų, kuriuos turi pateikti prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys, sąrašą, atsižvelgiant į 14 straipsnį;
b) parengti 24 straipsnio 2 dalies, susijusios su daugkartinių vizų išdavimu, įgyvendinimo vietos lygiu sąlygas;
c) užtikrinti bendrą prašymo formos vertimą raštu, jei reikia;
d) nustatyti priimančiosios šalies išduotų kelionės dokumentų sąrašą ir jį reguliariai atnaujinti;
e) parengti bendrą informacijos lapą;
f) prireikus stebėti, kaip įgyvendinamos 25a straipsnio 5 ir 6 dalyse nustatytos nukrypti leidžiančios nuostatos.“;
c)
2 dalis panaikinama;
d)
3 dalis pakeičiama taip:
e)
„3. Bendradarbiaudamos Šengeno klausimais vietos lygiu, valstybės narės keičiasi šia informacija:
a) ketvirčio statistiniais duomenimis apie vienodas vizas, riboto teritorinio galiojimo vizas ir oro uosto tranzitines vizas, dėl kurių pateikti prašymai, kurios išduotos ir kurias atsisakyta išduoti;
atsižvelgiant į su migracija ir (arba) saugumu susijusios rizikos įvertinimą, visų pirma informacija apie:
i) socialinę ir ekonominę priimančiosios šalies struktūrą;
ii) informacijos šaltinius vietos lygiu, įskaitant apie socialinę apsaugą, sveikatos draudimą, fiskalinius registrus ir atvykimo ir išvykimo registraciją;
iii) netikrų, padirbtų ar suklastotų dokumentų naudojimą;
iv) neteisėtos imigracijos maršrutus;
v) nesąžiningos veiklos tendencijas;
vi) tendencijas, susijusias su atsisakymais išduoti vizas;
c) informacija apie bendradarbiavimą su transporto bendrovėmis;
d) informacija apie draudimo bendroves, draudžiančias tinkamu sveikatos draudimu kelionės metu, įskaitant draudimo rūšies ir galimos perteklinės sumos tikrinimą.“;
f)
pridedama nauja dalis:
„6a. Iki kiekvienų metų gruodžio 31 d. kiekvienoje jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje parengiama metinė ataskaita. Remdamasi šiomis ataskaitomis, Komisija rengia metinę ataskaitą dėl bendradarbiavimo Šengeno klausimais vietos lygiu padėties, kuri teikiama Europos Parlamentui ir Tarybai.“
34)
50 straipsnis panaikinamas.
35)
Pridedami nauji straipsniai:
„50a straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1.
Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2.
16 straipsnio 8a dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui.
3.
Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 16 straipsnio 8a dalyje nurodytus įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4.
Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5.
Pagal 16 straipsnio 8a dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
50b straipsnis
Skubos procedūra
1.
Pagal šį straipsnį priimti deleguotieji aktai įsigalioja nedelsiant ir taikomi, jei nepareiškiama 2 dalyje nurodytų prieštaravimų. Pranešime Europos Parlamentui ir Tarybai apie deleguotąjį aktą nurodomos skubos procedūros taikymo priežastys.
2.
Europos Parlamentas arba Taryba, laikydamiesi 50a straipsnio 5 dalyje nurodytos procedūros, gali pareikšti prieštaravimų dėl deleguotojo akto. Tokiu atveju Komisija, gavusi pranešimą apie Europos Parlamento arba Tarybos sprendimą pareikšti prieštaravimų, nedelsdama panaikina aktą.“
36)
51 ir 52 straipsniai pakeičiami taip:
„51 straipsnis
Šio reglamento praktinio taikymo instrukcijos
Komisija įgyvendinimo aktais priima šio reglamento nuostatų praktinio taikymo veiklos instrukcijas. Tie įgyvendinimo aktai priimami taikant 52 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
52 straipsnis
Komiteto procedūra
1.
Komisijai padeda komitetas (toliau – Vizų komitetas). Tas komitetas – tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.
Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.“
37)
I priedas pakeičiamas šio reglamento I priedo tekstu.
38)
V priedas pakeičiamas šio reglamento II priedo tekstu.
39)
VI priedas pakeičiamas šio reglamento III priedo tekstu.
40)
VII, VIII ir IX priedai panaikinami.
41)
X priedas pakeičiamas šio reglamento IV priedo tekstu.
2 straipsnis
Stebėsena ir vertinimas
1.
Praėjus trejiems metams nuo [šio reglamento įsigaliojimo data] Komisija pateikia šio reglamento taikymo įvertinimo ataskaitą. Atliekant šį bendrą vertinimą nagrinėjami tikslų įgyvendinimo rezultatai ir šio reglamento nuostatų įgyvendinimo rezultatai.
2.
Komisija perduoda 1 dalyje nurodytą įvertinimo ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai. Remdamasi šiuo įvertinimu, Komisija, jei reikia, pateikia tinkamų pasiūlymų.
3 straipsnis
1.
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2.
Jis taikomas nuo [praėjus šešiems mėnesiams nuo jo įsigaliojimo dienos].
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu
Tarybos vardu
Pirmininkas
Pirmininkas