EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62022CJ0671
Judgment of the Court (Seventh Chamber) of 21 March 2024.#T GmbH v Bezirkshautpmannschaft Spittal an der Drau.#Request for a preliminary ruling from the Verwaltungsgerichtshof.#Reference for a preliminary ruling – Environment – EU action in the field of water policy – Directive 2000/60/EC – Environmental objectives relating to surface water – Prevention of deterioration of the status of all bodies of surface water – Point 1.2.2 of Annex V – Definitions for ‘high’, ‘good’ and ‘moderate’ ecological status in lakes – Criteria for assessing the biological quality element ‘fish fauna’.#Case C-671/22.
A Bíróság ítélete (hetedik tanács), 2024. március 21.
T GmbH kontra Bezirkshautpmannschaft Spittal an der Drau.
A Verwaltungsgerichtshof (Németország) által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem.
Előzetes döntéshozatal – Környezet – Uniós vízpolitika – 2000/60/EK irányelv – A felszíni vizekre vonatkozó környezetvédelmi célkitűzések – Az összes felszíni víztest állapotromlásának megakadályozása – Az V. melléklet 1.2.2. pontja – A »kiváló«, a »jó« és a »mérsékelt« ökológiai állapot meghatározásai a tavak tekintetében – A »halfauna« biológiai minőségi elem értékelésének kritériumai.
C-671/22. sz. ügy.
A Bíróság ítélete (hetedik tanács), 2024. március 21.
T GmbH kontra Bezirkshautpmannschaft Spittal an der Drau.
A Verwaltungsgerichtshof (Németország) által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem.
Előzetes döntéshozatal – Környezet – Uniós vízpolitika – 2000/60/EK irányelv – A felszíni vizekre vonatkozó környezetvédelmi célkitűzések – Az összes felszíni víztest állapotromlásának megakadályozása – Az V. melléklet 1.2.2. pontja – A »kiváló«, a »jó« és a »mérsékelt« ökológiai állapot meghatározásai a tavak tekintetében – A »halfauna« biológiai minőségi elem értékelésének kritériumai.
C-671/22. sz. ügy.
Court reports – general – 'Information on unpublished decisions' section
ECLI identifier: ECLI:EU:C:2024:256
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (hetedik tanács)
2024. március 21. ( *1 )
„Előzetes döntéshozatal – Környezet – Uniós vízpolitika – 2000/60/EK irányelv – A felszíni vizekre vonatkozó környezetvédelmi célkitűzések – Az összes felszíni víztest állapotromlásának megakadályozása – Az V. melléklet 1.2.2. pontja – A »kiváló«, a »jó« és a »mérsékelt« ökológiai állapot meghatározásai a tavak tekintetében – A »halfauna« biológiai minőségi elem értékelésének kritériumai”
A C‑671/22. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Verwaltungsgerichtshof (legfelsőbb közigazgatási bíróság, Ausztria) a Bírósághoz 2022. október 25‑én érkezett, 2022. október 20‑i határozatával terjesztett elő
a T GmbH
és
a Bezirkshauptmannschaft Spittal an der Drau
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (hetedik tanács),
tagjai: F. Biltgen tanácselnök, J. Passer (előadó) és M. L. Arastey Sahún bírák,
főtanácsnok: A. Rantos,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
– |
a T GmbH képviseletében V. Rastner Rechtsanwältin, |
– |
az osztrák kormány képviseletében A. Posch, J. Schmoll és M. Kopetzki, meghatalmazotti minőségben, |
– |
Írország képviseletében M. Browne Chief State Solicitor, A. Joyce, D. O’Reilly és M. Tierney, meghatalmazotti minőségben, segítőik: J. Doherty SC és E. McGrath SC, |
– |
az Európai Bizottság képviseletében C. Hermes és E. Sanfrutos Cano, meghatalmazotti minőségben, |
a főtanácsnok indítványának a 2023. november 16‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
meghozta a következő
Ítéletet
1 |
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23‑i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2000. L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.) V. melléklete 1.2.2. pontjának az értelmezésére vonatkozik. |
2 |
E kérelmet a T GmbH és a Bezirkshauptmannschaft Spittal an der Drau (Spittal an der Drau‑i körzeti közigazgatási hatóság, Ausztria; a továbbiakban: közigazgatási hatóság) között folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, amelynek tárgya egy tavi csónakház megépítésére vonatkozó engedélynek az alapeljárás felperesétől való, az említett hatóság általi megtagadása. |
Jogi háttér
Az uniós jog
3 |
A 2000/60 irányelv (25) preambulumbekezdésének szövege a következő: „A vizek állapotának leírására minőségi, és, ahol az környezetvédelmi szempontból lényeges, mennyiségi szempontból közös fogalmakat kell meghatározni. Környezeti célkitűzéseket kell meghatározni annak biztosítására, hogy a Közösségben mindenütt elérhető legyen a felszíni és a felszín alatti vizek jó állapota, és hogy a vizek állapotának romlása közösségi szinten megelőzhető legyen.” |
4 |
Ezen irányelv „Cél” című 1. cikke a következőképpen rendelkezik: „Ezen irányelvnek az a célja, hogy keretet adjon a szárazföldi felszíni vizek, az átmeneti vizek, a parti tengervizek és a felszín alatti vizek védelmének, amely:
[…]” |
5 |
Az említett irányelv „Fogalommeghatározások” című 2. cikke a következőképpen rendelkezik: „Ezen irányelv alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni: […]
[…]
[…]” |
6 |
A 2000/60 irányelv „Környezeti célkitűzések” című 4. cikke a következőképpen rendelkezik: „(1) A vízgyűjtő‑gazdálkodási tervekben előírt intézkedési programok átültetésére az alábbiak vonatkoznak:
[…]” |
7 |
Ugyanezen irányelv V. mellékletének „Az ökológiai állapot osztályozásának normatív fogalommeghatározásai” című 1.2. pontja a következőket írja elő: „1.2. Táblázat Vízfolyások, tavak, átmeneti vizek és parti tengervizek állapotának általános fogalommeghatározásai Az alábbiakban az ökológiai minőség általános meghatározása található. Az osztályozás céljára az ökológiai állapot minőségi elemeinek értékeit a felszíni vizek egyes kategóriáira vonatkozóan az alábbi 1.2.1.‑1.2.4. táblázatokban adják meg.
A mérsékeltnél rosszabb állapotot elérő vizeket gyengének vagy rossznak minősítik. A vizeket, amelyek a felszíni víztest típus biológiai minőségi elemeinek értékeitől jelentős eltérést mutatnak, és amelyekben a biológiai közösségek jelentősen eltérnek azoktól, amelyek rendesen együtt járnak azzal a felszíni víztest típussal zavartalan viszonyok között, gyengének minősítik. A vizeket, amelyek a felszíni víztest típus biológiai minőségi elemeinek értékeitől súlyos eltérést mutatnak, és amelyekben a biológiai közösségek jelentős hányada hiányzik azok közül, amelyek rendesen együtt járnak azzal a felszíni víztest típussal zavartalan viszonyok között, rossznak minősítik.” […] 1.2.2. A kiváló, a jó és a mérsékelt ökológiai állapot meghatározásai tavakban A biológiai minőségi elemek
[…]” |
Az osztrák jog
8 |
Az 1959. október 16‑i Wasserrechtsgesetz 1959 (a vizek védelméről szóló 1959. évi törvény; BGBl., 215/1959) 2018. november 22‑i változata (BGBl. I, 73/2018) (a továbbiakban: WRG) lényegében azt írja elő, hogy a felszíni vizek állapotát a romlásának megakadályozása érdekében védeni és javítani kell, valamint azt helyre kell állítani, és a felszíni vizek célállapotának elérése akkor valósul meg, ha a felszíni víztestet legalább jó ökológiai és jó kémiai állapot jellemzi. |
9 |
A WRG 104a. §‑a (1) bekezdése 1. albekezdésének b) pontja lényegében úgy rendelkezik, hogy azok a projektek, amelyek esetében a felszíni víztest hidromorfológiai jellemzőinek megváltozása vagy a felszín alatti víztest vízszintjének megváltozása miatt a felszíni vagy felszín alatti víztest állapotának romlásával kell számolni, minden esetben olyan projekteknek minősülnek, amelyek várhatóan a közérdeket érintő hatásokkal járnak. |
10 |
A WRG 105. §‑ának (1) bekezdése értelmében a projekt engedélyezése iránti kérelem közérdekből elutasítható, ha fennáll a veszélye annak, hogy a vizek ökológiai állapota jelentősen romlik, vagy az uniós jog más rendelkezéseiből eredő célkitűzések jelentősen sérülnek. |
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
11 |
Az alapeljárás felperese 2013. november 7‑én kérelmet nyújtott be a közigazgatási hatósághoz egy 7 m x 8,5 m méretű csónakháznak a Weißensee‑n (Ausztria) való megépítésére vonatkozó engedély iránt. Ez a természetes eredetű tó, amely Karintia tartományban található, 6,53 km2 területű. |
12 |
Az alapeljárás felperese, miután e kérelmet a 2016. május 25‑i határozattal elutasították, keresetet nyújtott be a Landesverwaltungsgericht Kärntenhez (karintiai regionális közigazgatási bíróság, Ausztria), amely a 2020. február 21‑i ítéletével helybenhagyta az elutasító határozatot. E bíróság megállapította, hogy a tó felszíni vizének általános állapota a halfauna minősége miatt „gyenge”. Kifejtette, hogy bár valamennyi hidromorfológiai és fizikai‑kémiai minőségi elem, valamint a „fitoplankton” és a „makrofiták” biológiai minőségi elemek kiváló állapotban vannak, a minőségi elemeket átfogóan kell értékelnie, és az osztályozás meghatározó szempontjaként a legrosszabb értékkel rendelkező elemet kell alapul vennie. A „halfauna” biológiai minőségi elem gyenge állapota a halászati erőforrásokkal való nem megfelelő gazdálkodás eredménye, és a halpopulációk aktuális számbavétele alapján azt lehetett megállapítani, hogy az eredeti nyolc halfaj közül már csak hat volt jelen, kilenc idegenhonos fajjal kiegészülve. |
13 |
A Landesverwaltungsgericht Kärnten (karintiai regionális közigazgatási bíróság) álláspontja szerint a tagállamok számára a 2000/60 irányelvben előírt, a felszíni vizek állapotának javítására és az e vizek jó állapotának elérésére vonatkozó kötelezettség alapján a tagállamok számára tiltott bármely olyan intézkedés elfogadása, amely megakadályozhatja a javulást, vagy amelynek nem a javuláshoz való hozzájárulás a célja. E bíróság pontosítja, hogy bár a csónakháznak a tópart közelében való megépítése nem változtatná meg a tó vizének általános állapotát, a felszíni vizek állapotának javulásához nem vezet, mivel károsítja a meglévő természetes ívóhelyeket. |
14 |
A Verwaltungsgerichtshof (legfelsőbb közigazgatási bíróság, Ausztria), azaz, a kérdést előterjesztő bíróság, amelyhez az alapeljárás felperese a 2020. február 21‑i ítélettel szemben felülvizsgálati kérelmet nyújtott be, úgy véli, hogy a 2000/60 irányelv nem írja elő az olyan projektek engedélyének megtagadását, amelyek bár nem vezetnek a víztestek állapotának romlásához, nem járulnak hozzá a felszíni vizek jó állapotához, hanem kizárólag azon projektek engedélyezésének a megtagadását írja elő, amelyeknek az érintett víztestek állapotára gyakorolt hatása nem csekély. |
15 |
A kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlata, és különösen a 2015. július 1‑jei Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland ítélet (C‑461/13, EU:C:2015:433) 51. pontja szerint a tagállamok – az eltérések engedélyezésének sérelme nélkül – kötelesek megtagadni az egyedi projekt engedélyezését, ha az valamely felszíni víztest állapotának romlását okozhatja, vagy valamely felszíni víztest esetében veszélyezteti a felszíni vizek jó állapotának vagy jó ökológiai potenciáljának és jó kémiai állapotának elérését. E bíróság emlékeztet arra az ítélkezési gyakorlatra is, amely szerint a tagállamok valamely egyedi programnak vagy projektnek a vízminőség romlásának megelőzésére irányuló célkitűzéssel való összeegyeztethetőségének értékelésekor nem hagyhatják figyelmen kívül e programoknak vagy projekteknek a vízminőségre gyakorolt átmeneti negatív hatásait, kivéve ha e hatások nyilvánvalóan csekély módon érintik az érintett víztestek állapotát. |
16 |
A jelen ügyben a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy az előtte folyamatban lévő jogvitában először is értékelni kell a felszíni vizek jó állapotának elérését célzó intézkedéseket, másodszor pedig értékelni kell, hogy e projekt ezen intézkedésekre olyan hatást gyakorol‑e, amely nem csekély. Pontosítja, hogy az ilyen értékelés előfeltételezi, hogy a szóban forgó felszíni vizek állapotát a „jó állapotnál” alacsonyabb szintűnek minősítsék. A kérdést előterjesztő bíróság ezért arra keresi a választ, hogy a halfaunának az alapügy tárgyát képező zavartsága, amely az álláspontja szerint kizárólag a halászati ágazatban hozott intézkedésekből ered, nem pedig a fizikai‑kémiai vagy hidromorfológiai minőségi elemekre gyakorolt antropogén hatásokból, a felszíni vizek állapotának a „jó állapotnál” alacsonyabb szintű minősítéséhez vezet‑e. |
17 |
A kérdést előterjesztő bíróság kifejti, hogy ha a felszíni vizek ökológiai állapotának meghatározásakor a fizikai‑kémiai és hidromorfológiai minőségi elemekre gyakorolt antropogén hatásokon kívüli egyéb okokat is figyelembe kellene venni, a szóban forgó tó vizének állapotát a „gyenge” szintre kell besorolni. Ebben az esetben a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy hogyan kell osztályozni a „halfauna” biológiai minőségi elemet, és azt milyen szintűnek kell minősíteni. |
18 |
E körülmények között a Verwaltungsgerichtshof (legfelsőbb közigazgatási bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
|
Az elfogadhatóságról
19 |
Az Európai Bizottság az írásbeli észrevételeiben elöljáróban megjegyzi, hogy a kérdést előterjesztő bíróság a kérdéseivel előfeltételezi, hogy a halászati erőforrásokkal való gazdálkodás során elkövetett hibák és a 2000/60 irányelv V. mellékletének 1.2.2. pontja értelmében vett, „a fizikai‑kémiai vagy a hidromorfológiai minőségi elemekre gyakorolt antropogén hatások” két különböző antropogén hatást képeznek. Hangsúlyozza, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések nem relevánsak, ha ezeket a hibákat, amelyeket az osztrák bíróságok az érintett felszíni vizek „gyenge” szintű besorolása okának tekintenek, az V. melléklet 1.2.2. pontja értelmében vett, „a fizikai‑kémiai vagy a hidromorfológiai minőségi elemekre gyakorolt antropogén hatásoknak” kell tekinteni. |
20 |
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a nemzeti bíróság által a saját felelősségére meghatározott jogszabályi és ténybeli háttér alapján – amelynek helytállóságát a Bíróság nem vizsgálhatja – az uniós jog értelmezésére vonatkozóan előterjesztett kérdések releváns voltát vélelmezni kell. A nemzeti bíróságok által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelmet a Bíróság csak abban az esetben utasíthatja el, ha nyilvánvaló, hogy az uniós jog értelmezése, amelyet a nemzeti bíróság kért, nem függ össze az alapeljárás tényállásával vagy tárgyával, illetve ha a szóban forgó probléma hipotetikus jellegű, vagy a Bíróság nem rendelkezik azon ténybeli és jogi elemek ismeretével, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a feltett kérdéseket hatékonyan megválaszolja (2023. május 25‑iWertInvest Hotelbetrieb ítélet, C‑575/21, EU:C:2023:425, 30. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). |
21 |
Ezenkívül emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság szintén állandó ítélkezési gyakorlata szerint az EUMSZ 267. cikkben említett eljárás keretében, amely a nemzeti bíróságok és a Bíróság feladatainak világos szétválasztásán alapul, kizárólag a nemzeti bíróság feladata az alapügy tényállásának megállapítása és megítélése, valamint a nemzeti törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések konkrét hatályának meghatározása. A Bíróság kizárólag arra jogosult, hogy az uniós jog értelmezéséről vagy érvényességéről határozzon a kérdést előterjesztő bíróság által közölt ténybeli és jogi helyzet figyelembevételével, anélkül hogy azt kétségbe vonhatná, vagy annak helytállóságát vizsgálhatná (2021. szeptember 9‑iReal Vida Seguros ítélet, C‑449/20, EU:C:2021:721, 13. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). |
22 |
A jelen ügyben, bár nem zárható ki, hogy a halászat hatással lehet a felszíni vizek fizikai‑kémiai és esetlegesen hidromorfológiai minőségi elemeire, a Bíróság rendelkezésére álló információkból nem tűnik ki, hogy a halászati erőforrásokkal való gazdálkodásra irányuló intézkedések mindenképpen olyan intézkedéseknek minősülnének, amelyek antropogén hatást gyakorolnak a felszíni vizek fizikai‑kémiai és hidromorfológiai minőségi elemeire. |
23 |
Következésképpen az előterjesztett kérdések nem tűnnek irrelevánsnak, és elfogadhatóak. |
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
24 |
A kérdést előterjesztő bíróság a kérdéseivel, amelyeket célszerű együttesen vizsgálni, lényegében arra keresi a választ, hogy a 2000/60 irányelv V. mellékletének 1.2.2. pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy a „halfauna” biológiai minőségi elem értékelési szempontjait illetően a halfajok összetételében és abundanciájában a típusspecifikus közösségekhez képest fennálló „antropogén eredetű zavartság” e pont értelmében csupán a tavak „fizikai‑kémiai és hidromorfológiai minőségi eleme[i]re gyakorolt antropogén hatások” eredménye lehet, és nem származhat más olyan antropogén hatásokból, mint például a halászati erőforrások kezelésére irányuló intézkedések. Nemleges válasz esetén a kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy a „halfauna” ökológiai állapotának osztályozása szempontjából a zavarok valamennyi oka releváns‑e. |
25 |
A kérdést előterjesztő bíróság pontosítja, hogy amennyiben úgy kell tekinteni, hogy e zavarokat okozhatják a halászati erőforrásokkal való gazdálkodásra irányuló intézkedések, a szóban forgó tó vizének ökológiai állapotát „gyenge” szintűnek kell minősíteni. Amennyiben ez az eset áll fenn, e bíróság az alapügy tárgyát képező projekt engedélyezési eljárása keretében szükségesnek tartja annak meghatározását, hogy a tó vize jó globális állapotának eléréséhez a „halfauna”biológiai minőségi elemnek „jó”vagy „kiváló” ökológiai állapotban kell‑e lennie. E bíróságban továbbá az a kérdés merült fel, hogy a „halfauna” biológiai minőségi elem osztályozására nézve milyen következményekkel jár az olyan zavartság figyelembevétele, amely nem a fizikai‑kémiai vagy a hidromorfológiai minőségi elemekre gyakorolt antropogén hatásokból ered. A kérdést előterjesztő bíróság azt a kérdést veti fel, hogy ez az elem ebben az esetben nem minősíthető‑e a „gyengétől” magasabb szintűnek, vagy ellenkezőleg, bármely szintűnek minősíthető, mivel ilyen esetben a „kiváló” állapottól való eltérésnek mindenféle oka releváns. |
26 |
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében valamely uniós jogi rendelkezés értelmezéséhez annak nemcsak kifejezéseit, hanem szövegkörnyezetét, valamint annak a szabályozásnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek az említett rendelkezés részét képezi (2015. szeptember 2‑iSurmačs ítélet, C‑127/14, EU:C:2015:522, 28. pont; 2016. november 16‑iDHL Express [Austria] ítélet, C‑2/15, EU:C:2016:880, 19. pont). |
27 |
Először is a 2000/60 irányelv V. mellékletének 1.2.2. pontja értelmében valamely tó ökológiai állapotának a „halfauna” biológiai minőségi elem „kiváló”, „jó” vagy „mérsékelt” szintje szerinti osztályozása többek között a tóban lévő halfajok összetételében és abundanciájában a típusspecifikus közösségekhez képest bekövetkezett eltérés szintjétől függ. E pont szerint e fajok összetétele és abundanciája – az adott esettől függően – mentes az „az antropogén eredetű zavartságtól”, vagy a típusspecifikus közösségekhez képest eltéréseket mutat „antropogén hatások” miatt. |
28 |
Így az antropogén okokra a halfajok összetételében és abundanciájában a típusspecifikus közösségekhez képest bekövetkezett eltérés mérése érdekében történő hivatkozás az összes ökológiai állapot meghatározására vonatkozik. A „jó” és a „mérsékelt” ökológiai állapotok esetében azonban, amelyek ezen eltérések mértéke alapján kerülnek meghatározásra, pontosításra kerül, hogy bizonyos jellegű okokat kell figyelembe venni. E két ökológiai állapot meghatározásából ugyanis kitűnik, hogy a tóban előforduló fajoknak az e tó típusspecifikus közösségeihez képest bekövetkezett kisebb vagy mérsékelt eltéréseit „a fizikai‑kémiai vagy a hidromorfológiai minőségi elemekre gyakorolt antropogén hatásoknak” kell okozniuk. |
29 |
A 2000/60 irányelv V. melléklete 1.2.2. pontjának szó szerinti értelmezéséből tehát az következhet, hogy kizárólag az ilyen jellegű hatások meghatározóak az egyik vagy másik állapotba történő besorolás szempontjából. Ebben az esetben a fajok összetételében és abundanciájában bekövetkezett olyan eltérések, amelyeket a halászati erőforrásokkal való gazdálkodásra irányuló intézkedések vagy bármely olyan intézkedés okoz, amely nem a fizikai‑kémiai és hidromorfológiai minőségi elemekre gyakorolt antropogén hatásoknak tudható be, nem relevánsak annak értékelése szempontjából, hogy valamely felszíni víztest „jó” vagy „mérsékelt” ökológiai állapotban van‑e. |
30 |
Igaz, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint valamely uniós jogi rendelkezésnek a szövegkörnyezetére és céljára tekintettel történő értelmezése nem járhat olyan eredménnyel, amely teljesen megfosztja hatékony érvényesülésétől e rendelkezés világos és pontos szövegét. Így amennyiben az uniós jog valamely rendelkezésének értelme magából a rendelkezés szövegéből egyértelműen kitűnik, a Bíróság nem térhet el ettől az értelmezéstől (2023. július 13‑iMensing ítélet, C‑180/22, EU:C:2023:565, 34. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). |
31 |
Meg kell azonban állapítani, hogy – amint arra a főtanácsnok az indítványának a 27–31. pontjában lényegében rámutatott – a 2000/60 irányelv V. mellékletének 1.2.2. pontja nem teljesen egyértelmű. |
32 |
Következésképpen a 2000/60 irányelv V. melléklete 1.2.2. pontjának értelmezése nem alapulhat kizárólag annak szövegén, hanem a jelen ítélet 26. pontjában felidézett ítélkezési gyakorlatnak megfelelően figyelembe kell venni ezen irányelv szövegösszefüggéseit és az általa követett célokat is. |
33 |
Másodszor tehát meg kell vizsgálni ezen 1.2.2. pont szövegösszefüggéseit, és konkrétan a 2000/60 irányelv V. mellékletének 1.2. pontjában és következő pontjaiban szereplő táblázatokat. Ezen 1.2. pont, amelyet a jelen ítélet 7. pontja ismertet, magában foglalja az 1.2. táblázatot, melynek címe „Vízfolyások, tavak, átmeneti vizek és parti tengervizek állapotának általános fogalommeghatározásai”, és amely globálisan jellemzi e vizek három – a „kiváló”, a „jó” és a „mérsékelt” – ökológiai állapotát, valamint e pont három bekezdést is tartalmaz, amelyek meghatározzák, hogy mit jelent az említett vizek „gyenge” és „rossz” minősítése. E melléklet 1.2.1–1.2.4. pontja a folyók, a tavak, átmeneti vizek, illetve a parti tengervizek ökológiai állapotának egyedi meghatározását tartalmazza. A felszíni víztestek egyes típusai ökológiai állapotának értékeléséhez a tagállamoknak a minőségi elemek három kategóriáját kell figyelembe venniük, nevezetesen a biológiai minőségi elemeket, a hidromorfológiai minőségi elemeket és a fizikai‑kémiai minőségi elemeket, amelyek mindegyike konkrét paramétereket tartalmaz. |
34 |
Így ezen 1.2. táblázat, amikor általános jelleggel határozza meg a felszíni vizek „kiváló állapotát”, arra utal, hogy „[a] felszíni víztest biológiai minőségi elemeinek értékei tükrözik azokat, amelyek rendesen együtt járnak ezzel a típussal zavartalan viszonyok között, és semmilyen vagy csak igen kevés torzulást mutatnak”, és pontosítja, hogy „[e]zek a típusspecifikus viszonyok és közösségek”. |
35 |
Ami a „jó” ökológiai állapotot illeti, e táblázat azt írja elő, hogy „[a] felszíni víztest típusának biológiai minőségi elemeinek értékei emberi tevékenységből származó kismértékű torzulást mutatnak, de csak kevéssé térnek el azoktól, amelyek rendesen együtt járnak ezzel a típussal zavartalan viszonyok között”, a „mérsékelt” ökológiai állapotot érintően pedig úgy fogalmaz, hogy ezen értékek „az emberi tevékenységből származó torzulás mérsékelt jeleit mutatják és jelentősen zavartabbak, mint a jó állapot feltételei között”, és azok „mérsékelten térnek el azoktól, amelyek rendesen együtt járnak ezzel a típussal zavartalan viszonyok között”. |
36 |
Következésképpen, amint azt a főtanácsnok az indítványának a 38. pontjában megjegyezte, a felszíni vizek ökológiai minőségének általános meghatározása nem utal olyan konkrét okokhoz kapcsolódó zavarokra, mint a fizikai‑kémiai és hidromorfológiai minőségi elemek értékeinek antropogén módosulásai. |
37 |
Így sem az ökológiai minőségnek a 2000/60 irányelv V. mellékletének 1.2. táblázatában szereplő általános meghatározásából, sem a „halfauna” biológiai minőségi elemnek az e melléklet 1.2.2. táblázatában szereplő meghatározásából nem következik, hogy az antropogén eredetű eltérések, az antropogén eredetű zavartság vagy a torzulások, amelyekre az irányelv hivatkozik, csupán a fizikai‑kémiai és hidromorfológiai minőségi elemekre vonatkoznak. |
38 |
Ugyanígy a „jó” ökológiai állapotra és a „mérsékelt” ökológiai állapotra vonatkozó kategóriák esetében, mivel ezeket az állapotokat e két táblázat ugyanazon mutatók alapján határozza meg, mint a „kiváló” ökológiai állapotot, mégpedig azon eltérés alapján, amelyet a rendes értékekhez képest megállapítanak, ellentmondásos lenne – amint arra a főtanácsnok indítványának 40. pontjában rámutatott –, ha ezen utóbbi állapot értékelése során mindenféle zavart figyelembe kellene venni, de bizonyos zavarokat figyelmen kívül kellene hagyni akkor, ha az említett állapot és a „jó”, illetve a „mérsékelt állapot” közötti eltéréseket kell felmérni. |
39 |
Harmadszor, ezen értelmezést alátámasztják a 2000/60 irányelv célkitűzései is. A 2000/60 irányelv V. mellékletének 1.2. táblázata értelmében vett „zavartalan viszonyok között” kritérium szigorú értelmezése ugyanis, amely a „halfauna” biológiai minőségi elem osztályozása során ahhoz vezetne, hogy figyelmen kívül hagynának bizonyos antropogén hatásokat, mint például a halászati erőforrásokkal való gazdálkodásra irányuló intézkedések, ellentétes lenne a 2000/60 irányelvnek a (25) preambulumbekezdéséből és 1. cikkének a) pontjából következő végső célkitűzésével, amely arra irányul, hogy összehangolt fellépéssel 2015‑ig elérjék az Európai Unió valamennyi felszíni vizének „jó állapotát” (lásd ebben az értelemben: 2015. július 1‑jei Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland ítélet, C‑461/13, EU:C:2015:433, 35–37. pont). |
40 |
Ezen 2000/60 irányelv 1. cikkének a) pontja szerint ugyanis az irányelvnek az a célja, hogy keretet adjon a szárazföldi felszíni vizek, az átmeneti vizek, a parti tengervizek és a felszín alatti vizek védelmének, amely megakadályozza a vízi ökoszisztémák és – tekintettel azok vízszükségletére – a vízi ökoszisztémáktól közvetlenül függő szárazföldi ökoszisztémák és vizes területek további romlását, védi és javítja azok állapotát. |
41 |
A tagállamok által a felszíni vizekkel kapcsolatban elérendő környezetvédelmi célkitűzéseket az említett irányelv 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja tartalmazza, amely rendelkezés – amint azt a Bíróság pontosította – két különálló – bár egymással szorosan összefüggő – kötelezettséget ír elő. Egyrészt e rendelkezés i. alpontja szerint a tagállamok végrehajtják a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy megakadályozzák az összes felszíni víztest állapotának romlását (az állapotromlás megakadályozására vonatkozó kötelezettség). Másrészt az említett rendelkezés ii. és iii. pontja szerint a tagállamok védik, javítják és helyreállítják az összes felszíni víztestet, azzal a céllal, hogy legkésőbb 2015. december 22‑ig elérjék e víztestek „jó állapotát” (javítási kötelezettség) (lásd ebben az értelemben: 2015. július 1‑jei Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland ítélet (C‑461/13, EU:C:2015:433, 39. pont). |
42 |
Mind a víztestek állapotának javítását érintő kötelezettség, mind a víztestek állapota romlásának megakadályozására vonatkozó kötelezettség az uniós jogalkotó által kitűzött minőségi célokra, vagyis a felszíni vizek jó állapotának, jó ökológiai potenciáljának és jó kémiai állapotának a megőrzésére vagy helyreállítására irányul (2015. július 1‑jei Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland ítélet, C‑461/13, EU:C:2015:433, 41. pont). |
43 |
Ebben az összefüggésben a 2000/60 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja nem csupán a vízgyűjtő‑gazdálkodási tervezés puszta célkitűzéseit állapítja meg programszerű megfogalmazásban, hanem – az érintett víztest ökológiai állapotának meghatározását követően – az ezen irányelv által előírt eljárás minden egyes lépésében kötelező hatállyal rendelkezik. E rendelkezés tehát nem kizárólag elvi kötelezettségeket tartalmaz, hanem egyedi projekteket is érint (lásd: 2022. május 5‑iAssociation France Nature Environnement [A felszíni vizekre gyakorolt ideiglenes hatások] ítélet (C‑525/20, EU:C:2022:350, 24. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). |
44 |
A projekt engedélyezésére irányuló eljárás során – tehát a határozathozatal előtt – az illetékes nemzeti hatóságok a 2000/60 irányelv 4. cikkének (1) bekezdése értelmében kötelesek ellenőrizni, hogy ez a projekt olyan káros hatásokat gyakorolhat‑e a vízre, amelyek ellentétesek a felszíni és felszín alatti víztestek állapotromlásának megelőzésére és azok állapotának javítására irányuló kötelezettségekkel (lásd: 2022. május 5‑iAssociation France Nature Environnement [A felszíni vizekre gyakorolt ideiglenes hatások] ítélet (C‑525/20, EU:C:2022:350, 26. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). |
45 |
Márpedig a vízi ökoszisztémák ökológiai állapotának védelmét nem lehetne biztosítani, ha a tavak halfaunája állapotának értékelése során figyelmen kívül lehetne hagyni a halak vagy más fajok összetételének és abundanciájának olyan antropogén zavarait, amelyeket nem a fizikai‑kémiai és hidromorfológiai minőségi elemek eltérése okoz. |
46 |
Ezenfelül a 2000/60 irányelv V. melléklete 1.2.2. pontjának szigorú értelmezése, amely szerint a halfauna „kiváló” ökológiai állapota tekintetében nem vehetők figyelembe bizonyos antropogén eredetű eltérések, irrelevánssá tenné magát a „halfauna” biológiai minőségi elemet. A 2000/60 irányelv célkitűzéseinek fényében ugyanis ezen utóbbiakkal ellentétes lenne, ha úgy kellene tekinteni, hogy a halfauna bizonyos olyan kedvezőtlen elváltozásai, mint például adott esetben a halállományok állapotromlása, nem befolyásolják a halfauna minőségének az ezen irányelv V. melléklete releváns rendelkezéseivel összhangban történő osztályozását. |
47 |
Amint az a jelen ítélet 39. pontjából következik, a releváns rendelkezések teleologikus értelmezése megerősíti, hogy a halfauna ökológiai állapotának meghatározásához figyelembe kell venni a halászati fajok összetételében és abundanciájában, valamint az e közösségek korszerkezetében bekövetkező valamennyi zavart. |
48 |
A fenti megfontolások összességére tekintettel az előterjesztett kérdésekre azt a választ kell adni, hogy a 2000/60 irányelv V. mellékletének 1.2.2. pontját úgy kell értelmezni, hogy egyrészt a „halfauna” biológiai minőségi elem értékelési szempontjait illetően az „antropogén eredetű zavartság” e pont értelmében az emberi tevékenységből következő mindenfajta zavart magában foglalja, ideértve bármely olyan megváltoztatást, amely a halfajok összetételét és abundanciáját érintheti, és másrészt minden ilyen zavar releváns a „halfauna” ökológiai állapotának osztályozása szempontjából. |
A költségekről
49 |
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg. |
A fenti indokok alapján a Bíróság (hetedik tanács) a következőképpen határozott: |
A vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23‑i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv V. mellékletének 1.2.2. pontját |
a következőképpen kell értelmezni: |
egyrészt a „halfauna” biológiai minőségi elem értékelési szempontjait illetően az „antropogén eredetű zavartság” e pont értelmében az emberi tevékenységből következő mindenfajta zavart magában foglalja, ideértve bármely olyan megváltoztatást, amely a halfajok összetételét és abundanciáját érintheti, és másrészt minden ilyen zavar releváns a „halfauna” ökológiai állapotának osztályozása szempontjából. |
Aláírások |
( *1 ) Az eljárás nyelve: német.