This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62012TN0248
Case T-248/12: Action brought on 8 June 2012 — Fuhr v Commission
T-248/12. sz. ügy: 2012. június 8-án benyújtott kereset — Fuhr kontra Bizottság
T-248/12. sz. ügy: 2012. június 8-án benyújtott kereset — Fuhr kontra Bizottság
HL C 227., 2012.7.28, p. 28–29
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
28.7.2012 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 227/28 |
2012. június 8-án benyújtott kereset — Fuhr kontra Bizottság
(T-248/12. sz. ügy)
2012/C 227/49
Az eljárás nyelve: német
Felek
Felperes: Carl Fuhr GmbH & Co. KG (Heiligenhaus, Németország) (képviselők: C. Bahr, S. Dethof és A. Malec ügyvédek)
Alperes: Európai Bizottság
Kérelmek
A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
— |
a felperest érintő részében semmisítse meg a COMP/39.452 — „ablak- és üvegajtónyitó szerkezetek”-ügyben 2012. március 28-án hozott C(2012) 2069 végleges európai bizottsági határozatot; |
— |
másodlagosan megfelelően csökkentse a felperessel szemben a megtámadott határozatban kiszabott bírság összegét; |
— |
az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére. |
Jogalapok és fontosabb érvek
Keresete alátámasztása érdekében a felperes nyolc jogalapra hivatkozik:
|
Először is a felperes azt kifogásolja, hogy megsértették az EUMSZ 101. cikket, amikor megállapították a felperes egységes és összetett jogsértésben való részvételét. Az alperes a részt vevő vállalkozások egyéni cselekményeinek jogi értékelésére vonatkozó kötelezettségét azáltal, hogy a részt vevő vállalkozások mindenkori magatartását összességében vizsgálta és értékelte, és az összes résztvevőt helytelenül egységesen közelítette meg. Az alperes jogi alap nélkül a felperesnek idegen cselekményeket tudott be, és ezáltal megsértette az Alapjogi Charta 49. cikkének (1) bekezdésében foglalt nulla poena sine lege elvét. |
|
Másodszor a felperes azt kifogásolja, hogy tévesen állapították meg a felperesnek egy, az EGT-re kiterjedő jogsértésben való részvételét. A felperes nem vett részt a Németországon kívül megvalósult számos találkozó és kapcsolatfelvétel egyikében sem. Ezenkívül nem volt tudomása az EGT-re kiterjedő jogsértésről, és az összes körülményre tekintettel arról nem is kellett tudnia. |
|
Harmadszor a felperes azt kifogásolja, hogy az alperes megsértette az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdése szerinti indokolási kötelezettségét az érintett vállalkozások egyéni részvételének összességében vett, egységes megközelítésével. |
|
Negyedszer a felperes azt kifogásolja, hogy a jogsértés által nem érintett forgalom figyelembevételével tévesen számították ki a bírságot, és ezáltal megsértették az 1/2003 rendelet 23. cikkének (3) bekezdését, valamint a 2006. évi iránymutatást. Az alperes az EGT-re kiterjedő jogsértésben való részvétel hiányában kizárólag a felperes által Németországban elért forgalmat vehette volna figyelembe. Továbbá nem vehette volna figyelembe a nagykereskedő ügyfelekkel elért, a jogsértés által nem érintett forgalmat, amely ügyfelek a megszerzett árukat rendeltetésszerűen kizárólag az EGT-n kívül értékesítették. |
|
Ötödször a felperes azt kifogásolja, hogy alapvető mérlegelési hibát követtek a vele szemben kiszabott bírság kiszámításakor, és ezáltal megsértették az 1/2003 rendelet 23. cikkének (3) bekezdését, valamint az Alapjogi Charta 48. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 49. cikkének (3) bekezdésében foglalt, a büntetések arányosságának elvét. A felperessel szemben kiszabott bírság helytelenül magas és aránytalan. Az alperes a bírság kiszámításakor különösen elmulasztotta megvizsgálni az időtartamra, a terjedelemre és az intenzitásra tekintettel a felperes jogsértésben való egyéni részvételét, és elmulasztott a felperes javára figyelembe venni enyhítő körülményeket. |
|
Hatodszor a felperes az egyenlő bánásmód elvének megsértését kifogásolja, mivel a felperes bírságát önkényesen és érthetetlen módon túl csekély mértékben csökkentették. A felperes bírságának elvégzett csökkentése nem áll arányban a többi résztvevő bírsága csökkentésének mértékével, a felperest súlyosan hátrányosan érinti, és objektíve egyáltalán nem igazolt. |
|
Hetedszer a felperes azt kifogásolja, hogy a bírság alapösszegének kiszámításakor megsértették az egyenlő bánásmód elvét. Az alperes ennek során az egyéni részvétel súlyát teljesen figyelmen kívül hagyva valamennyi vállalkozás esetében a bírság alapösszegének ugyanazon százalékával számolt, és ezáltal a felperest súlyos hátrány érte. |
|
Nyolcadszor a felperes azt kifogásolja, hogy az Alapjogi Charta 41. cikkét megsértve az eljárás időtartama túl hosszú volt, és ezt a bírság kiszámítása keretében nem vették figyelembe. |