EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52015XC1110(01)
Publication of an amendment application pursuant to Article 50(2)(a) of Regulation (EU) No 1151/2012 of the European Parliament and of the Council on quality schemes for agricultural products and foodstuffs
Módosítás iránti kérelem közzététele a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján
Módosítás iránti kérelem közzététele a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján
HL C 372., 2015.11.10, p. 4–11
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
10.11.2015 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 372/4 |
Módosítás iránti kérelem közzététele a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján
(2015/C 372/04)
Ez a közzététel az 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 51. cikke alapján jogot keletkeztet a módosítás iránti kérelem elleni felszólalásra.
AZ OLTALOM ALATT ÁLLÓ EREDETMEGJELÖLÉSEKHEZ/OLTALOM ALATT ÁLLÓ FÖLDRAJZI JELZÉSEKHEZ KAPCSOLÓDÓ TERMÉKLEÍRÁS NEM KISEBB JELENTŐSÉGŰ MÓDOSÍTÁSÁNAK JÓVÁHAGYÁSÁRA IRÁNYULÓ KÉRELEM
Az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése szerinti módosítás jóváhagyására irányuló kérelem
„HUILE D’OLIVE D’AIX-EN-PROVENCE”
EU-szám: FR-PDO-0105-01279 – 2014.11.17.
OEM ( X ) OFJ ( )
1. Kérelmező csoportosulás és jogos érdek
Syndicat AOC Huile d’olive d’Aix-en-Provence |
Maison des agriculteurs |
22 avenue Henri Pontier |
13626 Aix-en-Provence Cedex 01 |
Tel/fax +33 442963708 |
E-mail: huileoliveaix@orange.fr |
Az AOC Huile d’olive d’Aix-en-Provence csoportosulás az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” olajbogyótermesztőiből és -feldolgozóiból áll, és jogos érdeke fűződik a módosításra irányuló kérelem benyújtásához.
2. Tagállam vagy harmadik ország
Franciaország
3. A termékleírás módosítással (módosításokkal) érintett rovata
— |
☐ |
A termék elnevezése |
— |
☒ |
A termék leírása |
— |
☐ |
Földrajzi terület |
— |
☒ |
A származás igazolása |
— |
☒ |
Az előállítás módja |
— |
☐ |
Kapcsolat |
— |
☒ |
Címkézés |
— |
☒ |
Egyéb: ellenőrzés |
4. A módosítás típusa
— |
☒ |
Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti, kisebb jelentőségűnek nem tekinthető módosítása |
— |
☐ |
Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti, kisebb jelentőségűnek nem tekinthető oly módon történő módosítása, amelyre vonatkozóan nem tettek közzé egységes (vagy azzal egyenértékű) dokumentumot |
5. Módosítás(ok)
A termék leírása
A termék leírásában javasolt pontosítások és kiegészítések célja a termelők szaktudásának és bevett módszereinek megfelelőbb figyelembevétele. A jellemzők pontosabb meghatározása jegyében a termékleírás megkülönbözteti a rendes és az „olives maturées” megjelöléssel ellátott „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” terméket. Az utóérlelt olajbogyókból készített olívaolaj eddig is az eredetileg bejegyzett, meglehetősen tág termékmeghatározásra alapuló elnevezés hatálya alá tartozott, de különállóan nem került meghatározásra. A különbségtétel a csoportosulás azon szándékát tükrözi, hogy jobban leírja és meghatározza a terméket, és világos tájékoztatást nyújtson arról a fogyasztónak. A pontosítás összhangban van az olívaolaj piacán jelenleg tapasztalható fejlődési tendenciákkal, melyeknek köszönhetően a fogyasztók alaposabb ismeretekkel rendelkeznek az olívaolajokról, ezért a különbségtétel megfelel a piaci igényeknek. Megközelítőleg 1950-ig az olajtermelők által használt olajkivonó berendezések jellege és a sajtolóüzemek korlátozott kapacitása miatt a betakarítási időszakban néhány napig el kellett tárolni a bogyókat a művelet megkezdése előtt. 1950-től kezdve a modern présgépek fejlődése lehetővé tette az olajbogyók eme utóérlelési szakaszának kiküszöbölését. Az Aix-en-Provence-ban működő sajtolómalmok tulajdonosai azonban megőrizték azt a szokást, hogy a termés egy része esetében néhány napig érlelik az olajbogyókat a sajtolás előtt. A feldolgozás előtti utóérlelési szakasztól függően az olajbogyóknál a következő analitikus és érzékszervi jellemzőket határozták meg:
— |
az utóérlelési szakasz nélkül feldolgozott olajbogyók esetében az olívaolaj maximális szabadsav-tartalma 0,8 g/100 g-ra csökkent, míg az utóérlelt olajbogyókból készített olívaolaj esetében ez az érték 1,5 g/100 g maradt, |
— |
a termékleírás pontosítja az olívaolaj ízlelési jellemzőit: |
— |
az olajbogyók utóérlelése nélkül előállított olívaolajat friss fűre és nyers articsókára emlékeztető, esetenként vaníliás árnyalatokat is tartalmazó illat jellemzi. A friss fű és/vagy nyers articsóka aromája ízleléskor is jelen van, melyhez esetenként dió, friss mogyoró vagy erdei gyümölcsös árnyalatok társulnak. A szájban hagyott utóízben borsos árnyalat is jelen lehet. |
— |
az olajbogyók utóérlelését követően előállított olívaolajat meglehetősen intenzív illat jellemzi, melynek uralkodó motívumai a pirított kenyérre, a fekete olajbogyóra és a főtt articsókára emlékeztető érzetek, melyekhez néha kakaó vagy vanília árnyalat társul. Ízleléskor a kovászos kenyér, a fekete olajbogyó, a kakaó és a főtt articsóka aromája dominál. |
— |
a jövőben a kesernyés és a csípős íz foka is meghatározásra kerül és szerepel a termékleírásban: |
— |
az olajbogyók utóérlelése nélkül előállított olívaolaj esetében a csípős, illetve kesernyés íz a sajtolást követő első négy hónapban a Nemzetközi Olívatanács tízes érzékszervi skáláján 1 és 5 között változik, majd a későbbiekben fokozatosan enyhül, és az időszak végére 1 és 3 között állapodik meg; |
— |
az olajbogyók utóérlelését követően előállított olívaolaj esetében a csípős, illetve kesernyés íz a sajtolást követő első négy hónapban a Nemzetközi Olívatanács tízes érzékszervi skáláján maximum 2, majd a későbbiekben fokozatosan enyhül, és az időszak végére 1-nél alacsonyabb értéken állapodik meg. |
A fogyasztók érdekében a minőség megóvása céljából a peroxidszámot egy kg olívaolajban maximum 15mEq O2 értékre csökkentették, az eddigi 20-as értékkel szemben.
A K270 kioltási együttható nem szerepel a jövőben a termékleírásban, mert ez a paraméter szorosan összefügg a savassággal és a peroxidszámmal. Ezért törlésének nincs hatása az olaj minőségére és egyedi jellemzőire, miután a megengedett legnagyobb savassági fok és peroxidszám viszont szerepelnek a termékleírásban.
Az olaj „szűz” jellegére vonatkozó információt törölték, mivel ez a jelleg az olaj savtartalmához kapcsolódik, és a szóban forgó olívaolaj „extra szűz” kategóriájú is lehet.
A származás igazolása
A nemzeti jogalkotás és szabályozás változásaira tekintettel „A földrajzi területről való származást igazoló elemek” rovat szövegét egységesítették, és ez többek között a termék és előállítási feltételei nyomonkövethetőségére vonatkozó jelentéstételi és nyilvántartási kötelezettségeket tartalmazza.
Emellett ez a rovat több, a termék nyomonkövethetőségét és a termékleírás előírásainak való megfelelés ellenőrzését lehetővé tevő nyilvántartásokra és nyilatkozatokra vonatkozó rendelkezéssel egészült ki.
Az előállítás módja
— |
fő fajták: a jelenleg termő ültetvények helyzetének elemzése azt mutatta, hogy azok eleve teljesítik azt az előírást, hogy a fő fajtáknak legalább 80 %-os arányban kell jelen lenniük. Ennek megfelelően a termékleírás módosítása az előírt arány elérésére kitűzött eredeti, 2019-es határidő eltörlését javasolja. |
— |
másodlagos fajták: a fajták megfelelőségének könnyebb ellenőrizhetősége érdekében a termékleírás jegyzékbe vesz egyes másodlagos fajtákként számításba vett régi, helyi fajtákat, melyek a következők: ribier, sabine, saurine, sigeoise és triparde. Ez a jegyzék nem kimerítő jellegű, csupán a legelterjedtebb fajtákat tartalmazza. |
— |
porzó fajták: mivel az előírt olajfafajták nem képesek önbeporzásra, a módosítás célja, hogy lehetővé tegye a porzó fajtákhoz tartozó olajfaegyedek jelenlétét, amennyiben azok harmonikusan oszlanak el az adott ültetvényen belül, és arányuk nem haladja meg az egész állomány 5 %-át, a jelenleg bevett gyakorlatoknak megfelelően. A termékleírás engedélyezi a szóban forgó fák bogyójának felhasználását. |
— |
ültetési sűrűség: a fák ültetési sűrűségére vonatkozó rendelkezések nem változtak, de a termékleírás pontosabban meghatározza a távolság számításának módját, és 4 méterben állapítja meg az előírt távolságot. |
— |
köztes kultúrák: a termékleírás az OEM-hez tartozó ültetvényeken bevezeti a köztes kultúrák tilalmát, így igyekezve elkerülni azok versengését az olajfákkal, különösen az utóbbiak zsenge korában, ezzel is segítve a termék minőségének megóvását. Ugyanakkor a helyi hagyományoknak megfelelően az olajfaültetvényben szórványosan előforduló, a termék végső minőségét nem befolyásolónak tekintett gyümölcsfák jelenléte megengedett, amennyiben számuk nem haladja meg a vizsgált parcella fáinak 5 %-át. |
— |
öntözés: a termékleírás az öntözést egy meghatározott időpontig engedélyezi, „a gyümölcsérésig” szóló korábbi rendelkezés helyett, amely nem kellően pontos meghatározás volt. Ezt a határidőt szeptember 30-ában állapítja meg. |
— |
terméshozam: az értelmezési kérdések kiküszöbölése érdekében pontosították a terméshozam kiszámításának módját. Így a szövegben az szerepel, hogy a terméshozam kiszámítása „a betakarított terméshez” viszonyítva történik, „az olajbogyók rendeltetésétől függetlenül”, a gazdaság valamennyi azonosított parcellájának „átlagával” számolva. |
A feldolgozott olajbogyók kielégítő minőségének garantálása érdekében a szöveg pontosítja a fák termelésbe állítási életkorát: a követelmény az, hogy a fák öt éve a parcellára legyenek ültetve.
— |
betakarítás: az alkalmazott gyakorlatok megfelelőbb ellenőrzése és a betakarított olajbogyók minőségének garantálása érdekében különböző új rendelkezések szabályozzák a betakarítást: |
— |
a betakarítás kezdetére vonatkozó feltételek: a betakarítás megkezdésének időpontját az illetékes hatóság (az INAO igazgatója) szolgálatai állapítják meg a csoportosulás indokolással ellátott javaslata alapján. |
— |
engedélyezett betakarítási technikák: pontosították a mechanikus betakarítás eljárásait, az engedélyezett technikák köre azonban nem változott. Az OEM bejegyzésére irányuló kérelemmel együtt benyújtott termékleírás szerint az olajbogyókat közvetlenül a fáról, vágóeszköz nélkül kell betakarítani, a szüretelő hálók alkalmazása engedélyezett. Ez a megszövegezés elsősorban a természetes módon a földre hullott (túlérett vagy romlott minőségű) olajbogyók felhasználásának tilalmát szolgálja. Ezzel szemben a megfogalmazás nem tiltja azokat a mechanikus betakarítási módokat, amelyekhez szüretelő hálók használata szükséges. A javasolt módosítás tehát nem jelenti az engedélyezett gyakorlatok körének módosítását, csupán pontosítja azok mibenlétét; |
— |
módosulnak a sajtolást megelőzően utóérlelésre szánt olajbogyók tárolási feltételei: a termékleírásból törlésre került a hézagos ládákban vagy rekeszekben való tárolásra vonatkozó kötelezettség. Tekintettel arra, hogy ezek az olajbogyók összezúzásuk előtt enyhe anaerob erjedésen mennek keresztül, nem szükséges szellőző tárolóedényekben tárolni őket. |
— |
a feldolgozott olajbogyók egészségügyi minősége és szállítási határidők: az „egészséges” olajbogyó említett fogalmának kifejtése céljából a termékleírás pontosította a feldolgozott olajbogyók minőségére vonatkozó követelményeket. A rendelkezéseket kiegészíti azzal, hogy meghatározza a hibás olajbogyók maximális arányát egy-egy tételben: „Minden egyes feldolgozott tétel esetében azonban az olajbogyók 15 %-nál kevesebbnek kell lennie a megváltozott minőségű (férges, madár- vagy fagycsípte, megbarnult) olajbogyók összaránya.” |
Az olajbogyók sajtolómalomba történő szállítására és a betakarítás és a sajtolás közötti tárolásra vonatkozóan a termékleírásban meghatározott eddigi maximális határidők mindkét (a bogyók utóérlelésével, illetve anélkül történő) feldolgozási technikára vonatkoztak. A feldolgozott olajbogyók minőségére vonatkozó követelményeknek az olaj feldolgozási eljárásaihoz való hozzáigazítása érdekében a termékleírás:
— |
a betakarítás-szállítás, illetve betakarítás-sajtolás között eltelt időre az eddiginél rövidebb – 2, illetve 4 napos – időszakot engedélyez az utóérlelés nélkül feldolgozott olajbogyók esetében; |
— |
a betakarítás és a szállítás közötti 4 napos határidőt kizárólag a sajtolás előtt utóérlelésen keresztülment olajbogyók számára tartja fent, míg ugyanezen olajbogyók esetében a betakarítás és a zúzás közötti időszak esetében a határidőt hosszabb időszakra, 4 és 10 nap között állapítja meg. |
— |
a feldolgozott olajbogyók érettségi foka: a termékleírásban eddig az a megfogalmazás szerepelt, hogy az olajbogyókat megfelelően érett állapotban kell betakarítani. Az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” jellemzői szempontjából elvárt érettségi fok pontosabb meghatározása, illetve annak könnyebb ellenőrzése érdekében a módosítás pontosítja, hogy a sajtolás szakaszában a feldolgozott olajbogyótételek „minimum 40 %-ban »érésben lévő« (élénkzöldből sárgásra váltó) színű olajbogyókból áll;” |
— |
az olaj feldolgozása: a termékleírás pontosítja a főbb fajták arányát az olajban: az olajat legalább 60 %-ban a főbb fajtákba tartozó olajbogyókból kell előállítani. E módosítás célja egyrészről a több fajta olajbogyó jelenlétének, másrészről a főbb fajták uralkodó szerepének biztosítása az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” olívaolajban. |
Az egyértelmű szövegezés érdekében a termelők kimerítően fel kívánták sorolni az olívaolaj feldolgozásához engedélyezett különböző eljárásokat és kezeléseket. A szöveg a következőkkel egészült ki: levelek eltávolítása, zúzás, gyúrás, centrifugálással vagy sajtolással végzett kivonás.
— |
az olaj tárolása: a termék minőségének a forgalombahozatali szakasz alatti megőrzése érdekében a szöveg a következőkkel egészült ki: „Az olívaolajat a termék tulajdonságainak megőrzéséhez optimális, fénytől, hőtől és jelentős hőmérsékletváltozásoktól védett körülmények között tárolják.” |
Címkézés
Az eredetmegjelölés egyedi címkefeliratai összhangba kerültek az 1151/2012/EU rendelet rendelkezéseivel. A leírás új rendelkezéssel egészült ki, amely előírja, hogy az utóérleléses módszerrel készült olajokon kötelezően szerepelnie kell az „olives maturées” (utóérlelt olajbogyókból készült) megjelölésnek. Az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” eredetmegjelölésű termék címkéjén kötelezően feltüntetendő továbbá az Európai Unió „AOP” (OEM) szimbóluma, valamint az „appellation d’origine protégée” (oltalom alatt álló eredetmegjelölés) felirat.
Egyéb
A „Nemzeti előírások” című pont a nemzeti jogszabályok és rendelkezések változásaira figyelemmel egy táblázattal egészült ki, amelyben feltüntetik a főbb ellenőrizendő tételeket, ezek referenciaértékét és az alkalmazandó értékelési módszereket.
EGYSÉGES DOKUMENTUM
„HUILE D’OLIVE D’AIX-EN-PROVENCE”
EU-szám: FR-PDO-0105-01279 – 2014.11.17.
OEM ( X ) OFJ ( )
1. Elnevezés(ek):
„Huile d’olive D’Aix-en-Provence”
2. Tagállam vagy harmadik ország
Franciaország
3. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírása
3.1. A termék típusa
1.5. osztály Olajok és zsírok (vaj, margarin, olaj stb.)
3.2. Az 1. pontban szereplő elnevezéssel jelölt termék leírása
Az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” olívaolajat friss fűre és nyers articsókára emlékeztető, esetenként vaníliás árnyalatokat is tartalmazó illat jellemzi. A friss fű és/vagy nyers articsóka ízleléskor is jelen van, melyhez esetenként dió, friss mogyoró vagy erdei gyümölcsös árnyalatok társulnak. A szájban hagyott utóízben borsos árnyalat is jelen lehet. Az első forgalomba hozatal előtt az olívaolajban a csípős jelleg (a termékleírás alkalmazásában másként: a „tüzesség”), illetve kesernyés íz a sajtolást követő első négy hónapban a Nemzetközi Olívatanács tízes érzékszervi skáláján 1 és 5 között változik, majd a későbbiekben fokozatosan enyhül, és az időszak végére 1 és 3 között állapodik meg;
Az olívaolaj olajsavban kifejezett szabad savtartalma 100 grammonként legfeljebb 0,8 gramm.
Az „olives maturées” megjelölést viselő „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” olívaolajat meglehetősen intenzív illat jellemzi, melynek uralkodó motívumai a pirított kenyérre, a fekete olajbogyóra és a főtt articsókára emlékeztető érzetek, melyekhez néha kakaó vagy vanília árnyalat társul. Ízleléskor a kovászos kenyér, a fekete olajbogyó, a kakaó és a főtt articsóka aromája dominál. Az ilyen típusú olajból gyakorlatilag hiányzik a kesernyésség és a tüzesség. A kesernyés íz és a tüzesség a sajtolást követő első négy hónapban a Nemzetközi Olívatanács tízes érzékszervi skáláján maximum 2, majd a későbbiekben fokozatosan enyhül, és az időszak végére 1-nél alacsonyabb értéken állapodik meg. Az olívaolaj olajsavban kifejezett szabad savtartalma 100 grammonként legfeljebb 1,5 gramm.
Az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” olívaolaj igen sűrű állagú, függetlenül attól, hogy az olajbogyók utóérlelésével vagy anélkül állították elő.
Az első forgalombahozatali szakaszban a peroxidszám 1 kg olívaolajra vetítve nem haladhatja meg a 15 mEq oxigén értéket.
3.3. Takarmány (kizárólag állati eredetű termékek esetében) és nyersanyagok (kizárólag feldolgozott termékek esetében)
Az olívaolajat olyan ültetvényekről származó olajbogyóból állítják elő, amelyeken legalább 80 % az alábbi ún. „főbb fajták” aránya: aglandau, cayanne et salonenque (legalább kettő jelenléte kötelező); valamint az olyan ún. „másodlagos” fajták, mint a bouteillan, a grossane, a picholine, a verdale-des-Bouches-du-Rhône, és egyéb régi helyi fajták (az 1956-os nagy fagy előtt telepített fajták, melyek nagy számú egyeddel vannak képviseltetve az OEM előállítási területén), valamint ún. „porzó” fajták (maximum 5 % arányban).
3.4. Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni
Az olajbogyó-termesztéstől az olívaolaj előállításáig valamennyi műveletet a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni.
3.5. A bejegyzett elnevezést viselő termék szeletelésére, aprítására, csomagolására stb. vonatkozó egyedi szabályok
—
3.6. A bejegyzett elnevezést viselő termék címkézésére vonatkozó egyedi szabályok
Az élelmiszerek címkézésére és kiszerelésére vonatkozó jogszabályokban előírt, kötelezően feltüntetendő feliratokon kívül az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” eredetmegjelölésű olaj címkéjén a következő információk szerepelnek:
— |
az „Huile d’olive d’Aix- en-Provence” elnevezés, adott esetben az „olives maturées” megjelöléssel kiegészítve, melyet közvetlenül az elnevezés után kell feltüntetni, az elnevezés felirat legalább felének megfelelő méretű betűkkel; továbbá az „appellation d’origine protégée” megjelölés. |
Mindezeket a megjelöléseket egyetlen látómezőben kell feltüntetni, ugyanazon a címkén. E jelzésekhez jól látható, olvasható, eltávolíthatatlan és megfelelően nagyméretű írásjeleket kell használni, oly módon, hogy világosan kiváljanak a keretből, amelyre nyomtatták őket, egyértelműen elkülönülve az összes többi, írott vagy rajzolt jelzéstől;
— |
az Európai Unió „AOP” („OEM”) szimbóluma. |
4. A földrajzi terület tömör meghatározása
Az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” eredetmegjelöléssel jelölt termék előállításának földrajzi területe az alábbi településeket foglalja magában:
|
Bouches-du-Rhône megye:
|
|
Var megye:
|
A csak részben lefedett települések vonatkozásában az önkormányzatnál letétbe van helyezve egy, a földrajzi terület határait megjelölő térképészeti dokumentum. Az e települések területén fekvő érintett zónák térképészeti meghatározása az INSPIRE-irányelv előírásainak megfelelően megtekinthető az illetékes nemzeti hatóság honlapján.
5. Kapcsolat a földrajzi területtel
5.1. A földrajzi terület sajátosságai
Az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” előállításának földrajzi területét az alábbiak jellemzik:
— |
a földrajzi egység: a Basse-Provence alrégió dél-keleti részén húzódó mészkőhegység, |
— |
a jellegzetesen provençe-i éghajlatú vidéket száraz és meleg nyarak, ugyanakkor télen olykor alacsony éjszakai hőmérsékletek jellemzik; |
— |
az éves csapadékmennyiség 600–700 mm körül alakul, mely gyakran heves zivatarok formájában zúdul a vidékre, de csak egy meghatározott időszakra, évente mintegy 70 napra koncentrálódik; |
— |
a napos órák száma jelentős: évente átlagosan mintegy 2 700 napsütéses óra van; |
— |
az errefelé jellemző gyakori és erőteljes nyugati és észak-nyugati szeleket Mistral-nak és Tramontane-nak nevezik; |
— |
a domborzat lankás dombvidékekből és mészkőhegyláncokból áll, mely utóbbiak legmagasabb csúcsai meghaladják az 1 000 méteres magasságot; |
— |
a karbonáttartalmú, gyakran kavicsos konglomerátumokban gazdag és jó vízelvezető talajok pH-értéke 8,1 és 8,3 között ingadozik, mésztartalmuk 20 és 38 % között van. |
— |
a vidék lakói emberemlékezet óta termesztettek olajfákat és készítettek olívaolajat. A földrajzi területen feltárt legrégebbi olajkészítő üzemek az időszámításunk előtti IV. századból származnak; |
— |
az évszázadok során kiválasztódott legelterjedtebb helyi fajták az aglandau, a salonenque és a cayanne; |
— |
az olajfák kerek és tömzsi formája, amely a tájkép jellegzetes eleme, az Aix-en-Provence-i körzet olajfaültetvényeinek közös vonása, melynek köszönhetően az ültetvény teljes egészében vagy részben a földön állva művelhető; |
— |
az olajfákat egyenletes formára nyesik, amire legalább kétévente egyszer kerül sor; |
— |
az olajbogyók betakarítása hagyományosan október végétől december végéig tart. Az olajbogyókat „érésben lévő” állapotban, vagyis a teljes érés előtt szüretelik le; |
— |
hagyományosan kétféle kialakult olívaolajkészítési módszert alkalmaznak az ültetvényeken: az egyik a frissen szüretelt olajbogyók feldolgozásán alapul (ez a feldolgozási mód az olajtermelés mintegy 70 %-át teszi ki), a másik módszer szerint a sajtolás előtt néhány napig utóérlelik a bogyókat (ez adja az olajtermelési volumen mintegy 30 %-át). Nagyjából az 1950-es évekig az olajtermelők által használt olajkivonó berendezések jellege és a sajtolóüzemek korlátozott kapacitása miatt a betakarítási időszakban néhány napig tárolni kellett a bogyókat a sajtolás megkezdése előtt. 1950-től kezdve a modern présgépek fejlődése lehetővé tette az olajbogyók eme utóérlelési szakaszának kiküszöbölését. Az Aix-en-Provence-ban működő présmalmok tulajdonosai ugyanakkor megőrizték azt a szokást, hogy a termés egy része esetében néhány napig érlelik az olajbogyókat a sajtolás előtt; az így készült olajra mindig is nagy kereslet volt. |
5.2. A termék sajátosságai
Az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” legfőbb jellemzője a helyi fajok sajátos keverékéből adódik, melyek közül a legjelentősebbek az aglandau, a salonenque és a cayanne.
E fajták jelenléte az itteni olajkészítési hagyománnyal ötvözve – az utóérlelés módszerének alkalmazása nélkül vagy azzal együtt – a következő jellemzőket kölcsönzi az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence”-nak:
— |
a frissen feldolgozott olajbogyókból előállított olívaolaj fő jellemzője a friss fűre és nyers articsókára emlékeztető aroma. A szájban hagyott utóízben borsos árnyalat is jelen lehet. Az olajban több vagy kevesebb hangsúllyal jelen van a tüzesség és a kesernyés íz is, |
— |
az „utóérlelt” bogyókból előállított olívaolajat meglehetősen intenzív illat jellemzi, melyben a pirított kenyérre, a kovászos kenyérre, a fekete olajbogyóra és a főtt articsókára emlékeztető aromákhoz néha kakaó vagy vanília árnyalat társul. Jellemző továbbá, hogy ebből az olajból gyakorlatilag hiányzik a tüzesség és a kesernyésség. |
5.3. A földrajzi terület és (OEM esetében) a termék minősége vagy jellemzői közötti vagy (OFJ esetében) a termék különleges minősége, hírneve vagy egyéb jellemzője közötti ok-okozati kapcsolat
A teraszos dombvidék és a mészkőhegylánc döntően mészköves, jó vízáteresztő képességű talajai, az általában enyhe hőmérsékletek és az elegendő csapadékmennyiség kedvező feltételeket teremtenek a jó minőségű olívaolaj előállításához, amelynek köszönhetően az olajbogyó évszázadok óta az aix-en-provence-i körzet meghatározó növénykultúrája. A gyakran előforduló erős széljárásnak és a napsütéses órák jelentős számának köszönhetően a körülmények kedveznek az egészséges növénykultúráknak azzal, hogy elősegítik az esővíz elpárolgását, lehetővé téve, hogy a megfelelő fekvésű területeken az olajfák akár a 800 m-es magasságban is megélhessenek. Ugyanakkor az erős széljárás miatt a helyi termelők az alacsony növésű fákat részesítik előnyben, melyeket rendszeresen nyesnek – ez adja a földrajzi terület olajfaligeteinek egyik jellegzetességét. A földrajzi terület kontinentális adottságai miatt nagy hőingadozásoknak van kitéve, helyenként téli fagyokkal. A helyi termelők az évszázadok során kiválasztott ák a fagynak legjobban ellenálló, a talajközeli művelési módra leginkább alkalmas fajokat, mint az aglandau, a salonenque és a cayanne. Ez a három faj alkotja az olívaolaj-termesztési célú olajfafajok elsődleges alapját. A salonenque és a cayanne sikeresen semlegesíti az aglandau idényeleji agresszívabb ízlelési tulajdonságait. A földrajzi terület éghajlati körülményeinek köszönhetően alakult ki az is, hogy a helyi termesztők október vége és december vége között, a teljes érés előtt, „érésben lévő” állapotban szüretelik le a bogyókat. Az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” a helyi fajták ötvözetének, a szüretelés időpontjának, valamint az olajbogyók kétféle – közvetlenül szüretelés utáni, illetve utóérlelést követő – sajtolási módjának köszönheti jellegzetességeit: ezek magyarázzák egyedi aromáját, s egyúttal a tüzesség és a kesernyés íz szinte teljes hiányát. A sajtolás előtti tárolási időszaktól az olajbogyókban enyhe anaerob erjedés indul meg, aminek köszönhetően az olajból gyakorlatilag hiányzik a tüzesség és a kesernyésség, aromavilága ugyanakkor igen gazdag, íz- és illatvilága igen összetett és intenzív lesz. Ezzel szemben a gyorsan összezúzott olajbogyók megőrzik a tüzes és kesernyés jegyeket, és a növényibb jellegű aromákat.
Az „Huile d’olive d’Aix-en-Provence” egyedi sajátosságainak köszönheti, hogy széles körű ismertségre tett szert. A történelmi forrásdokumentumok tanúsága szerint „Aix-en-Provence olívaolaja” emberemlékezet óta közkedvelt cikk volt. Couture abbé, Miramas plébánosa az olajfákról szóló értekezésében (Traité de l’olivier, éd. A. DAVID, 1786) így jellemzi az itteni olajat: „a legfinomabb, a legbecsesebb, a legkifogástalanabb, a legkiválóbb olaj, ami a föld négy égtáján fellelhető”.
Hivatkozás a termékleírás közzétételére
(e rendelet 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdése)
https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-862c79a6-7b7b-4b02-9f38-f767a7b81366/telechargement
(1) HL L 343., 2012.12.14., 1. o.