EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52005AR0142
Opinion of the Committee of the Regions on the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament on the Tenth anniversary of the Euro-Mediterranean Partnership: A work programme to meet the challenges of the next five years
Régiók Bizottsága vélemény – Tárgy: Az Európai Bizottság közleménye a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek Az euro-mediterrán partnerség tizedik évfordulója: Munkaprogram – felkészülés a következő öt év kihívásaira
Régiók Bizottsága vélemény – Tárgy: Az Európai Bizottság közleménye a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek Az euro-mediterrán partnerség tizedik évfordulója: Munkaprogram – felkészülés a következő öt év kihívásaira
HL C 81., 2006.4.4, p. 46–50
(ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, NL, PL, PT, SK, SL, FI, SV)
4.4.2006 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 81/46 |
Régiók Bizottsága vélemény – Tárgy: Az Európai Bizottság közleménye a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek „Az euro-mediterrán partnerség tizedik évfordulója: Munkaprogram – felkészülés a következő öt év kihívásaira”
(2006/C 81/12)
A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA,
TEKINTETTEL az Európai Bizottság közleményére a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek „Az euro-mediterrán partnerség tizedik évfordulója: Munkaprogram – felkészülés a következő öt év kihívásaira” címmel COM(2005) 139 final;
TEKINTETTEL az Európai Bizottság 2005. június 3-i határozatára, mely szerint az Európai Közösséget létrehozó szerződés 265. cikkének (1) bekezdése alapján kikéri a Régiók Bizottságának véleményét;
TEKINTETTEL a Régiók Bizottsága Elnökségének 2005. április 12-i határozatára, mely szerint megbízza a „Külkapcsolatok” szakbizottságot, hogy a fenti tárgyban véleményt alkosson;
TEKINTETTEL a Régiók Bizottsága 2004. április 21-i előretekintő véleményére az „Euro-mediterrán partnerség és a helyi és regionális önkormányzatok: a koordináció és egy konkrét eszköz szükségessége a decentralizált együttműködéshez” (CdR 327/2003) (1) tárgyban;
TEKINTETTEL a 2003. október 31-én Livornóban az RB kezdeményezésére (CdR 350/2003), regionális és helyi képviselők számára tartott, „Egy új euro-mediterrán térség felé” című konferencia következtetéseire;
TEKINTETTEL az Euro-Mediterrán Parlamenti Közgyűlés 2005 márciusában, Kairóban tartott első ülésének következtetéseire;
TEKINTETTEL a 2005. március 30–31-én Luxembourgban tartott 7. Euro-Mediterrán Miniszteri Konferencia következtetéseire;
TEKINTETTEL a FEMISE (Gazdasági Intézetek Euro-Mediterrán Fóruma) által készített „Euro-mediterrán partnerség, tíz évvel Barcelona után: eredmények és távlatok” című jelentésre;
TEKINTETTEL a EuroMeSCo által készített „Barcelona Plus. A demokratikus államok euro-mediterrán közössége felé” című jelentésre;
TEKINTETTEL az euro-mediterrán polgármesterek nyilatkozatára, melyet 2003. szeptember 27-én, Bübloszban jóváhagyott a Eurocities Euromed Bizottsága;
TEKINTETTEL a 6. Euro-Mediterrán Miniszteri Konferenciára vonatkozó állásfoglalására (CdR 357/2003) (2)
TEKINTETTEL a „Külkapcsolatok” szakbizottság által 2005. június 30-án elfogadott véleménytervezetére (CdR 142/2005 rev_1) (előadó: Anna Terrón i Cusí, a Patronat Catalá pro Europa főtitkára – a katalóniai autonóm kormány brüsszeli képviselője (ES/PES);
A 2005. október 12–13-án tartott 61. plenáris ülésén (az október 13-i ülésnapon) egyhangúlag elfogadta a következő véleményt:
1. A Régiók Bizottsága álláspontja
1.1 Általános megjegyzések
A Régiók Bizottsága
1.1.1 |
üdvözli az Európai Bizottság közleményét, és nagyra értékeli annak folyamatos és teljes elkötelezettségét az euro-mediterrán partnerség mellett; |
1.1.2 |
osztja azokat a nézeteket, melyek szerint a barcelonai folyamatnak köszönhetően erős partnerség alakult ki, mely a közös tulajdonon, a párbeszéden és az együttműködésen alapul; |
1.1.3 |
hangsúlyozza, hogy az EU és a mediterrán partnerek közötti erős kötődés történelmi és stratégiai jellegű, továbbá az EuroMed partnerek kölcsönösen függenek egymástól a kereskedelem, a pénzügyek, az idegenforgalom és a migrációs hullámok okán; |
1.1.4 |
támogatja azt az elképzelést, mely szerint az euro-mediterrán partnerség 10. évfordulója jó alkalmat kínál a Földközi-tenger két partja közötti együttműködés további fejlesztésére, és új lendületet ad a barcelonai folyamatnak; |
1.1.5 |
megjegyzi, hogy a tíz év mérlege összességében pozitív és jelentős eredményeket mutat, bár néhány fontos kérdésben csak lassan sikerült előrelépni; |
1.1.6 |
elismerésének ad hangot az Európai Bizottság által beterjesztett törekvő és jól előkészített munkaprogram láttán; |
1.1.7 |
hangsúlyozza, hogy az euro-mediterrán partnerség nagyon fontos ügy a Régiók Bizottsága számára, és hogy a barcelonai folyamat kezdete óta támogatja és ösztönzi a Földközi-tenger két partja közötti együttműködést; |
1.1.8 |
megjegyzi, hogy további erőfeszítések szükségesek az állam szintje alatti szereplőknek a barcelonai folyamatba történő bevonásához, mivel ezek központi szereplők, akiknek hozzá kell járulniuk az euro-mediterrán partnerség elmélyítéséhez és megerősítéséhez; |
1.1.9 |
megjegyzi, hogy határozottan kérte a helyi és regionális önkormányzatok nagyobb mértékű bevonását a barcelonai folyamatba; |
1.1.10 |
üdvözli a 7. Euro-Mediterrán Miniszteri Konferencia következtetéseit a regionális és helyi önkormányzatok szerepét illetően, mely szerint szorosabban be kell őket vonni az euro-mediterrán partnerségbe, a közös kihívások számbavételével, valamint a tapasztalatok és a bevált gyakorlatok kicserélésével; |
1.1.11 |
kifejezi szándékát az euro-mediterrán partnerségben érintett intézményekkel való együttműködés erősítésére; |
1.2 A barcelonai folyamat mérlege
A Régiók Bizottsága
1.2.1 |
osztja azt a nézetet, mely szerint a politikai és a biztonsági dimenzióban javult az együttműködés. Mindez azonban a remélt ütemnél lassabban zajlott. A mérleg pozitív oldalához tartozik az Euro-mediterrán Parlamenti Közgyűlés létrehozása 2004-ben, valamint néhány bizalomépítő intézkedés működésbe lépése; |
1.2.2 |
úgy ítéli meg, hogy a barcelonai folyamat nem eredményezett jelentős előrelépést a demokratizálódási folyamatban, és nem volt közvetlen hatással a régió nagyobb megoldatlan konfliktusaira, különösen nem a palesztin–izraeli kérdésre; |
1.2.3 |
osztja azt a nézetet, mely szerint a partnerségben a fejlődés főként a Barcelonai Nyilatkozat gazdasági és kereskedelmi céljainak tekintetében volt érezhető, amellyel 2010-re létre kívánják hozni az Euro-Mediterrán Szabad Kereskedelmi Térséget. A kétoldalú Euromed Társulási Megállapodások hálózata szinte teljesen kiépült, és az iparcikkek vámjellegű korlátozásai megszűntek, illetve folyamatosan meg fognak szűnni; |
1.2.4 |
hangsúlyozza, hogy az agrárkereskedelem kölcsönös liberalizálásának elérése terén nem történt elegendő előrelépés, a külföldi és a hazai magánbefektetések a partnereknél alacsony szinten maradtak, és nem csökkentek a jelentős életszínvonalbeli különbségek sem. |
1.2.5 |
úgy ítéli meg, hogy csekély eredmény mutatható ki a dél-dél közötti integráció terén is. Ennek számos oka van, elsősorban a mediterrán partnerek intézményi fejlettségének alacsony szintje. |
1.2.6 |
sőt megjegyzi, hogy a külföldi közvetlen befektetések alig növekedtek. A dél-dél közötti integráció nem javult. A Marokkó, Tunézia, Jordánia és Egyiptom által 2004-ben aláírt „Agadir” megállapodás ratifikálása még nem történt meg. |
1.2.7 |
osztja azt a nézetet, mely szerint az oktatás kulcseleme a humán, kulturális és társadalmi dimenziónak, a civil társadalommal való együttműködés erősödött, és az Anna Lindh Alapítvány létrehozása a kultúrák közötti párbeszédre 2004-ben tovább ösztönzi a cserekapcsolatokat ezeken a területeken; |
1.2.8 |
üdvözli a partnerség pénzügyi aspektusai terén a FEMIP (euro-mediterrán beruházási és partnerségi támogatási program) létrehozása által elért jelentős haladást, és a MEDA II projekt és program végrehajtásának felgyorsítását; |
1.2.9 |
újra felhívja a figyelmet arra, hogy a MEDA II és az INTERREG III közötti együttműködés hiánya korlátozta a dél-mediterrán országok helyi és regionális önkormányzatainak bevonását az INTERREG III alatt végrehajtott együttműködési projektekbe, mivel hiányzott az európai társfinanszírozás a mediterrán partnerek részére; újra felhívja a figyelmet a határokon átnyúló együttműködés szükségességére, és javasolja, hogy az új pénzügyi eszköz (ENPI) ezt a célt szolgálja; |
1.2.10 |
ismételten jelzi, hogy következésképpen ez akadályozta a partnerséggel kapcsolatos tapasztalatok és bevált gyakorlatok terjesztését – ahogyan az Barcelona szellemének megfelelt volna – helyi és regionális szinten, annak ellenére, hogy az EU-ból sok helyi és regionális önkormányzat szoros kapcsolatot alakított ki a Földközi-tenger déli partján lévő önkormányzatokkal. |
1.3 Tervezett kezdeményezések és munkaprogram
A Régiók Bizottsága
1.3.1 |
egyetért azzal, hogy az emberi jogok és a demokrácia terén további erőfeszítések szükségesek a nemek közötti egyenlőség, az alapvető és szociális jogok, a független igazságszolgáltatás és a pluralizmus terén történő előrelépés érdekében, illetve közös álláspont elérésére kell törekedni a demokratizálódási kérdésekben; |
1.3.2 |
hangsúlyozza, hogy ennek érdekében az állam szintje alatt elhelyezkedő (regionális és helyi) szereplők, valamint a civil társadalom és a szociális partnerek társulása és elkötelezettsége alapvető fontosságú, ha ezen a területen eredményeket akarunk elérni; |
1.3.3 |
úgy véli, hogy a decentralizált együttműködés segíti a dél-mediterrán országok helyi és regionális önkormányzatait abban, hogy elérhessék a jó kormányzás magasabb szintjét a társadalmi részvétel növelésével, illetve a magánszemélyek bevonásával a helyi gazdasági fejlődés előmozdításába, így erősítve a helyi és regionális önkormányzatok intézményi szerepét a központi kormányzattal és a decentralizált állami hatóságokkal szemben; |
1.3.4 |
rámutat, hogy az euro-mediterrán partnerség egyik fő célja a gazdasági és társadalmi fejlődés előmozdítása regionális integrációs megközelítésből; |
1.3.5 |
hangsúlyozza, hogy egy valódi regionális piac létrehozása hozzájárulhat a gazdasági és társadalmi fejlődés céljához, és mindenképpen szükséges, de nem elegendő feltétele a fejlődésnek; |
1.3.6 |
úgy véli, hogy valódi regionális piac csak akkor érhető el, ha erősödik a mediterrán partnerek együttműködése, globális megközelítésből mélyül a reform, sikerül elérni a civil társadalom és az állami szint alatti szereplők elkötelezettségét, és erős politikai szándék mutatkozik meg; |
1.3.7 |
úgy gondolja, hogy a társulási megállapodások kétoldalú jellegűek, és nem jelentenek valódi eszközt a mediterrán partnerek regionális integrációjához, amely viszont szükséges lenne a valódi regionális piac kialakításához; |
1.3.8 |
úgy ítéli meg, hogy az európai szomszédsági politika a cselekvési terveken keresztül, hozzájárulhat az EuroMed kapcsolatok minőségi változásához, ez azonban nem történhet az euro-mediterrán partnerség multilaterális dimenziójának kárára. A partnerségben és a régiókkal folytatott párbeszédben továbbra is a barcelonai folyamatnak kell a központi eszköz szerepét betöltenie; |
1.3.9 |
hangsúlyozza, hogy az Európai Szomszédságpolitikai Eszköz (ENPI) létrehozása már meglévő programok, például a MEDA helyettesítésére a mediterrán partnerekkel való együttműködés iránti érdeklődés megújítását sürgeti. Egyrészt a mediterrán országokkal kidolgozott cselekvési tervek sorába illeszkedik, másrészt nem gyengíti a MEDA programban meglévő regionális elemet, és nem csökkenti (sem abszolút, sem relatív értelemben) az Európai Unió által a mediterrán partnereknek nyújtott pénzügyi támogatást sem; |
1.3.10 |
hangsúlyozza, hogy a FEMIP és társfinanszírozási intézkedéseinek létrehozása miatt sürgősen értékelni kell az Euro-Mediterrán Fejlesztési Bank felállításának reális esélyeit; |
1.3.11 |
ezért támogatja az Európai Bizottság azon javaslatát, mely szerint értékelést nyújt be az EBB-vel folytatott konzultációt követően 2007-ben; |
1.3.12 |
üdvözli az EU és a mediterrán országok között a szolgáltatások kereskedelmének, közte a letelepedés jogának liberalizációjáról és integrációjáról szóló tárgyalások megkezdését, valamint sajnálja, hogy az Európai Bizottság még mindig nem készítette el a letelepedés jogának a szabad kereskedelemre gyakorolt hatásáról szóló tanulmányát – az értékelésnek a MEDA II által lefedett öt tényezőt kell figyelembe vennie: lakosság, foglalkoztatottság és elvándorlás, globalizáció, a csökkenő források és a környezeti kihívások, továbbá emlékeztet arra, hogy a máltai konferencia óta (Barcelona II, 1997) várat magára ez a dokumentum, amelyet a RB mellett az Európai Parlament is több alkalommal követelt már. |
1.3.13 |
hangsúlyozza, hogy a mezőgazdasági kérdések elsődleges fontosságúak a mediterrán partnerek számára; |
1.3.14 |
éppen ezért úgy ítéli meg, hogy nagy szükség van a KAP (közös agrárpolitika) megváltoztatására és a Közösség piacának megnyitására a mediterrán termékek előtt, valamint egy rendelkezésjellegű EMOGA-Mediterrán iránymutatás bevezetésére az elkerülhetetlen korrekciók megkönnyítése érdekében; |
1.3.15 |
osztja azt a nézetet, mely szerint fontos lenne egy regionális együttműködési program elindítása a vidékfejlesztés terén; |
1.3.16 |
üdvözli a javaslatot partnerországok és a tagállamok közötti párbeszéd elindítására a kétoldalú együttműködés javítására az oktatásban és a szakképzésben azért, hogy 2015-re elérhetővé váljon a három cél: az írástudatlanság megszűnése a régióban; nemre való tekintet nélkül minden gyermek alapfokú beiskolázása; és a nemek közötti különbségtétel megszüntetése az oktatás minden szintjén; |
1.3.17 |
üdvözli a meglévő mobilitási programok erősítésére irányuló kezdeményezést az egyetemi hallgatóknak szóló nagyszabású ösztöndíjrendszer elindításával, melyet az Európai Bizottság és a fogadó ország közösen finanszírozna az euro-mediterrán régióban; |
1.3.18 |
üdvözli a helyi önkormányzatok és a civil társadalom játszotta szerep elismerését az igazságügy, a biztonság és a szabadság területén való együttműködésben, ide értve a migrációt és a társadalmi beilleszkedést is; |
1.3.19 |
úgy ítéli meg, hogy a civil társadalom és a szociális partnerek szerepének erősítése fontos a partnerségben, és üdvözli az euro-mediterrán partnerségben az elsődleges tárgyaló fél szerepét betöltő nem kormányzati platform útnak indítását; |
1.3.20 |
megjegyzi, hogy a mediterrán térség különösen kedvező a kultúra- és civilizációközi párbeszéd számára, és kéri, hogy továbbra is támogassák a közös audiovizuális tér létrehozását célzó kezdeményezéseket, a társadalmak közötti megértés fokozása, valamint annak érdekében, hogy felvegyük a harcot az idegengyűlölet minden formája ellen, ide értve az iszlámellenességet és az antiszemitizmust is; |
1.3.21 |
sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az Európai Bizottság 2005. április 12-i közleményében nem tett javaslatot sem az állami szint alatt elhelyezkedő szereplők szerepének növelésére a partnerségben, sem pedig konzultációs mechanizmusok kialakítására a meglévő EuroMed intézményekkel. Mindazonáltal üdvözli az állami szint alatt elhelyezkedő fontos regionális programokat, – például a MEDACT-ot vagy a MEDPACT-ot –, melyek támogatják az e területen folytatott tevékenységeket; |
1.3.22 |
egyetért azzal, hogy szükség van a partnerség népszerűsítésére mind az EU-ban, mind a partnerországokban, valamint osztja azt a nézetet, hogy az ismertség növelése érdekében számos közösen elhatározott, egyértelmű és következetes, az átlagembereknek címzett üzenetre van szükség a leghatékonyabb kommunikációs és terjesztési eszközök felhasználásával; |
1.3.23 |
hangsúlyozza, hogy a helyi és regionális önkormányzatok a Földközi-tenger mindkét partján működő politikai és területi kapcsolatot biztosítanak a központi kormányzat és a civil társadalom között; |
1.3.24 |
végezetül emlékeztet arra, hogy az Európai Bizottság közleményében említett összes, a barcelonai folyamatban együttműködésre számot tartó terület olyan, ahol nagyon sokat nyújthat a helyi és regionális önkormányzatok szakértelme:
|
2. A Régiók Bizottságának ajánlásai
A Régiók Bizottsága
2.1 |
hangsúlyozza a helyi és regionális önkormányzatok lehetséges szerepét az euro-mediterrán partnerség erősítésében; |
2.2 |
ezért hangsúlyozza, hogy a fent említett szereplők hozzájárulása alapvető az emberi jogok és a demokrácia, a gazdasági és a társadalmi fejlődés, illetve a kulturális párbeszéd és megértés előrevitelében, melyek a barcelonai folyamat fő irányvonalait, továbbá az elkövetkező öt év munkaprogramjának prioritásait képezik; |
2.3 |
ezért újra kérelmezi, hogy tegyenek lépéseket a helyi és regionális önkormányzatoknak az euro-mediterrán folyamatban való intenzívebb részvétele érdekében, mivel ők a béke, a stabilitás és a jólét térsége megvalósításának főszereplői a Földközi-tenger medencéjében; |
2.4 |
hangsúlyozza, hogy a politikai és hivatalos szintű regionális együttműködés jól bevált politika, a civil társadalmi hálózatok pedig megfelelő partnerségi hálózatok. Azonban ezeket ki kell egészíteni más mechanizmusokkal, többek között az állami szint alatti partnerségekkel; |
2.5 |
Új fórum létrehozását sürgeti az euro–mediterrán partnerség intézményi keretein belül, melynek feladata a területi és decentralizált együttműködés és a partnerség ösztönzése, valamint a partnerség és a fejlesztőprogramok támogatása az egész Földközi-tenger medencéjére vonatkozó egységes intézkedések segítségével, ami lehetővé teszi majd a mediterrán partnerekkel kötött társulási megállapodások működésének elemzését is; E fórumban részt vehetnek önkormányzatok és régiók a Földközi-tenger mindkét partjáról; |
2.6 |
javasolja, hogy az Európai Bizottság vegyen tudomást az Euro-Mediterrán Parlamenti Közgyűlés első ülésének a helyi önkormányzatokhoz intézett felhívásáról, melyben felszólította ezeket, hogy nagyobb mértékben vegyenek részt a párbeszéd és a kölcsönös megértés, valamint a tapasztalatcsere és a bevált gyakorlatok cseréjének elősegítésében; |
2.7 |
hangsúlyozza, hogy a társadalmi szereplők és a civil társadalom bevonása központi szerepet játszik a partnerség sikerében és céljai elérésében, de nem teljesíthető a regionális és helyi intézmények és önkormányzatok bevonása nélkül; |
2.8 |
úgy véli, hogy túl kell lépni a központosított együttműködés hagyományos keretein, és hogy a helyi és regionális önkormányzatok képviselik a legmegfelelőbb szintet a decentralizált együttműködéshez; |
2.9 |
emlékeztet arra, hogy a helyi és regionális önkormányzatok intézkedéseinek hatóköre kiegészíti és túlmutat a központi kormányzati szintű együttműködés hagyományos korlátain; |
2.10 |
úgy véli, hogy a határokon átnyúló és a transznacionális együttműködést célzó eszközök létrehozása elősegíthetné a Földközi-tenger medencéjét körülvevő régiók közötti területi együttműködést; |
2.11 |
rámutat arra, hogy az elmúlt években kialakult decentralizált együttműködési gyakorlatok kiemelték a helyi önkormányzatok felelősségét, amely az ezekben az új együttműködési folyamatokban játszott katalizátorszerepükből ered, és ezt az Európai Bizottság is elismerte a decentralizált együttműködésről 2000 januárjában kiadott feljegyzésében; |
2.12 |
megjegyzi, hogy jóllehet számos tagállam elismeri a helyi és regionális önkormányzatok kulcsszerepét, az még EU-szintű harmonizálásra és világosabb kifejtésre szorul; azt is ki kell jelenteni, hogy a dél-mediterrán országokban lévő partnereiket az adott régiókban a polgárok által közvetlenül választott decentralizált testületek kellene, hogy jelentsék, nem pedig, vagy nem kizárólag a központi kormányzatot helyi szinten képviselő hivatalnokok; |
2.13 |
ajánlja, hogy az Európai Bizottság szerezzen mélyebb ismereteket a nemzeti szint alatt elhelyezkedő intézmények működéséről és hatásáról, mégpedig összehasonlító elemzés készítésével a helyi és regionális önkormányzatokról és a régióban zajló reformfolyamatokról. |
Brüsszel, 2005. október 13.
A Régiók Bizottsága
elnöke
Peter STRAUB
(1) HL C 121. 2004.4.30. 18. o.
(2) HL C 73. 2004.3.23. 77. o.