EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32013R1211
Commission Implementing Regulation (EU) No 1211/2013 of 25 November 2013 approving minor amendments to the specification for a name entered in the register of protected designations of origin and protected geographical indications [Banon (PDO)]
A Bizottság 1211/2013/EU végrehajtási rendelete ( 2013. november 25. ) az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásában szereplő egyik elnevezéshez tartozó termékleírás kisebb jelentőségű módosításának jóváhagyásáról (Banon [OEM])
A Bizottság 1211/2013/EU végrehajtási rendelete ( 2013. november 25. ) az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásában szereplő egyik elnevezéshez tartozó termékleírás kisebb jelentőségű módosításának jóváhagyásáról (Banon [OEM])
HL L 317., 2013.11.28, p. 21–29
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
28.11.2013 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 317/21 |
A BIZOTTSÁG 1211/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. november 25.)
az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásában szereplő egyik elnevezéshez tartozó termékleírás kisebb jelentőségű módosításának jóváhagyásáról (Banon [OEM])
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 53. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére,
mivel:
(1) |
Az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (1) bekezdésének első albekezdésével összhangban a Bizottság megvizsgálta a Franciaország által a 641/2007/EK bizottsági rendelettel (2) bejegyzett „Banon” oltalom alatt álló eredetmegjelöléshez kapcsolódó termékleírás módosításának jóváhagyása iránt benyújtott kérelmet. |
(2) |
A kérelmet abból a célból nyújtották be, hogy a termékleírás a származás igazolása, az előállítás módja, a címkézés, a nemzeti előírások és az eredetmegjelölés ellenőrzéséért felelős szervek elérhetőségei tekintetében pontosításra kerüljön. |
(3) |
A Bizottság megvizsgálta és indokoltnak találta a szóban forgó módosítást. Mivel a módosítás az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében kisebb jelentőségű, a Bizottság azt az említett rendelet 50–52. cikke szerinti eljárás alkalmazása nélkül jóváhagyhatja, |
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A „Banon” oltalom alatt álló eredetmegjelöléshez tartozó termékleírás e rendelet I. mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
Az egységes dokumentumnak a termékleírás főbb elemeit tartalmazó, egységes szerkezetbe foglalt szövege e rendelet II. mellékletében található.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. november 25-én.
a Bizottság részéről, az elnök nevében,
Dacian CIOLOȘ
a Bizottság tagja
(1) HL L 343., 2012.12.14., 1. o.
(2) HL L 150., 2007.6.12., 3. o.
I. MELLÉKLET
A Bizottság jóváhagyja a „Banon” oltalom alatt álló eredetmegjelölés termékleírásának következő módosítását:
1.1. A származás igazolása
A rovat kiegészült az ellenőrzéssel, a termék eredetére vonatkozó garanciával és a megjelölés nyomonkövethetőségével kapcsolatos rendelkezésekkel, amely rendelkezések az ellenőrzésre vonatkozó nemzeti szabályozás reformját követően módosultak.
1.2. Az előállítás módja
A rovat a nemzeti jogszabályok alapján a következőkhöz kapcsolódó tételekkel egészült ki:
— |
A nyáj fogalmának meghatározása: „A nyáj a tejelő kecskékből, szárazon álló kecskékből, gödölyékből és kecskebakokból álló kecskenyáj összessége.” Ez a rendelkezés pontosabban meghatározza a nyáj kifejezés jelentését. „2013. december 31-ig valamennyi nyájnak legalább 60 %-ban a »commune provençale«, a »rove« és az alpesi fajtájú, illetve az e fajtákból keresztezett tejelő kecskékből kell állnia.” Ez a rendelkezés a nyáj összetételének módosítását célzó intézkedés, amely elősegíti, hogy a tenyésztők 2014. január 1-ig elérjék a 100 %-os célt. |
— |
A nyáj takarmányozása: „A kecskék alaptakarmánya alapvetően az adott földrajzi területről származik. A takarmányozás kizárólag kaszálón és/vagy legelőn való legeltetés formájában, illetve jó állapotban tartósított, hüvelyesekből és/vagy pázsitfűfélékből és/vagy természetes növényzetből álló száraz takarmánnyal történik.” Ezek a kiegészítések a nyáj alaptakarmányának eredetét és jellegét hivatottak pontosítani. „A kecskék a következő helyeken legelnek:
Ezek a kiegészítések a takarmányozás során engedélyezett legelők típusát hivatottak pontosítani. „Abban az időszakban, amelynek során a szálastakarmány-adagot elsősorban legeltetés útján kell biztosítani, a széna napi nyersanyagmennyisége felnőtt kecskénként nem haladja meg az 1,25 kg-ot. A széna egy felnőtt kecskére számított éves nyersanyagmennyisége legfeljebb 600 kg lehet. Vályúba adható zöldtakarmány évente legfeljebb 30, nem egymást követő napig adható.” Ez a rendelkezés biztosítani kívánja, hogy a legeltetés elsőbbséget élvezzen. „A kiegészítő takarmányok egy felnőtt kecskére számított napi nyersanyagmennyisége nem haladhatja meg a 800 grammot, illetve felnőtt kecskénként az évi 270 kg-ot. Az éves kiegészítő takarmánynak legalább 60 %-ban gabonaféléket kell tartalmaznia. A szárított lucerna egy felnőtt kecskére számított napi – legalább két adagra elosztott – nyersanyagmennyisége nem haladhatja meg a 400 grammot, illetve egy felnőtt kecskére számítva az évi 60 kg-ot.” E rendelkezések célja a legeltetésen kívüli takarmányozás korlátozása. „Az eredetmegjelölés szerinti területen kívülről származó takarmány és szárított lucerna egy felnőtt kecskére számított éves nyersanyagmennyisége legfeljebb 250 kg.” Ez a rendelkezés korlátozni kívánja a nem az eredetmegjelölés szerinti területről származó takarmány felhasználását. „Tilos a szilázs és a bálázott takarmányok, a keresztesvirágúak és más olyan növények és magvak alkalmazása, amelyek rossz ízt kölcsönözhetnek a tejnek.” Ez a rendelkezés tiltja a tej, és következésképpen a sajt ízét feltehetően rontó takarmányok alkalmazását. |
— |
A nyáj tejhozama: „A nyáj átlagos termelésének felső határa tejelő kecskénként évente 850 kg.” E meglévő rendelkezés módosítását a nyájra vonatkozó éves átlagérték figyelembevétele indokolta. |
— |
A sajtkészítési technológia: A „2009. január 1-től a tejet a gazdaságból naponta kell begyűjteni, és a begyűjtés előtt 8 °C-os hőmérsékleten kell tárolni” mondat helyébe a következő mondat lép: „A tejet legfeljebb 4 fejésből, legfeljebb két napon belül kell begyűjteni. A begyűjtés előtt a tejet legfeljebb 6 °C-os hőmérsékleten kell tárolni.”, ami tekintettel van a tej begyűjtéséhez kapcsolódó távolságbeli korlátozásokra. „Az 520 mg/l kimozinkoncentrációjú oltó adagolása 100 liter tejre vetítve 20–35 ml.” Ez a rendelkezés az oltó adagolását hivatott pontosítani. Az előírt adagolás az optimális alvasztási idő eléréshez szükséges. „A sófürdő időtartama 5–8 perc.” E rendelkezés célja a sózás időtartamának pontos meghatározása. |
— |
Az érlelés: „E szakaszt követően a termék homogén felületű, kifejezett felületi flórával és vékony, krémfehér kéreggel rendelkezik, míg a tészta belseje rugalmas.” E rendelkezés célja a sajt érlelés során elérendő köztes állagának pontos meghatározása. |
— |
Levelekbe burkolás: „ A levelek begyűjtésére barna színű állapotban kerül sor, azaz az őszi lombhulláskor keletkező avart kell betakarítani. A leveleknek tisztának és épnek kell lenniük.
A leveleket szárazon kell tárolni.
A leveleket a burkoláshoz történő felhasználás előtt ismét meg kell nedvesíteni. Ez háromféleképpen történhet:
A levelek szárának eltávolítása nem kötelező, de ilyen esetben csak a levél alja vágható le, minden egyéb formázás tilos.
A sajtot teljes egészében befedik a levelek, ami biztosítja a második, »anaerob« érlelést. Amennyiben a sajttömböt száras levelekbe burkolják, a szárat a sajt alsó felületére hajtják.” Ez a rendelkezés pontosítani kívánja a gesztenyelevelek gyűjtésének és felhasználásának körülményeit. A levelek minőségét a levelek alatti optimális érlelés biztosítása érdekében kell meghatározni. |
1.3. Címkézés
A címkézésre vonatkozó rendelkezések az európai uniós „OEM” jelölés kötelező feltüntetésének bevezetése céljából módosulnak. A szöveg a nemzeti jogszabályokból származó kiegészítésekkel bővül.
1.4. Nemzeti előírások
A nemzeti előírások a fő ellenőrzendő szempontokat tartalmazó táblázattal és azok értékelési módszerével egészülnek ki, a nemzeti szabályozási előírásoknak megfelelően.
1.5. Egyéb
Az eredetmegjelölés ellenőrzésért felelős szervek elérhetőségei aktualizálásra kerülnek.
II. MELLÉKLET
KONSZOLIDÁLT EGYSÉGES DOKUMENTUM
A Tanács 2006. március 20-i 510/2006/EK rendelete a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról (1)
„BANON”
EK-szám: FR-PDO-0105-0969-2012.2.23.
OFJ ( ) OEM (X)
1. Elnevezés
„Banon”
2. Tagállam vagy harmadik ország
Franciaország
3. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírása
3.1. A termék típusa
1.3. osztály: |
Sajtok |
3.2. Az 1. pontban szereplő elnevezéssel jelölt termék leírása
A „Banon” nyers, teljes kecsketejből készült lágy sajt. A tej gyors altatásával (oltóval beoltott aludttejből) állítják elő. Az érlelt sajtot természetes barna gesztenyelevelekbe burkolják (azaz teljes egészében levelekkel fedik be) és természetes rafiával kötik át, amely 6–12. cikkelyt alkot.
A „Banon” tésztája legalább 15 napig tartó – azon belül 10 napig levelek alatt történő – érlelés után homogén, krémes, lágy és rugalmas. Héja a levelek alatt krémsárga színű. A sajt átmérője a levelekkel együtt 75–85 mm, magassága 20–30 mm. A „Banon” levelek nélküli nettó tömege az érlelési időszak után 90–110 gramm.
100 gramm sajt szárazanyag-tartalma legalább 40 gramm, 100 gramm sajt teljes száradás utáni zsírtartalma 40 gramm.
3.3. Nyersanyagok (kizárólag feldolgozott termékek esetében)
2013. december 31-ig valamennyi nyájnak legalább 60 %-ban a „commune provençale”, a „rove” és az alpesi fajtájú, illetve az e fajtákból keresztezett tejelő kecskékből kell állnia.
2014. január 1-jétől a „Banon” előállításához használt tej kizárólag a „commune provençale”, a „rove” és az alpesi fajtájú, illetve az e fajtákból keresztezett kecskékből származhat.
3.4. Takarmány (kizárólag állati eredetű termékek esetében)
A kecskék alaptakarmánya alapvetően az adott földrajzi területről származik. A takarmányozás kizárólag kaszálón és/vagy legelőn való legeltetés formájában, illetve jó állapotban tartósított, hüvelyesekből és/vagy pázsitfűfélékből és/vagy természetes növényzetből álló száraz takarmánnyal történik. Amint a növényzet állapota és az időjárási feltételek lehetővé teszik, a kecskéket ki kell hajtani a kaszálóra és/vagy a legelőre. A kecskéknek rendszeresen, évente legalább 210 napig kell az adott terület legelőin és kaszálóin legelniük. Az év legalább 4 hónapjában szálas takarmányuk legnagyobb részét legelés során kell magukhoz venniük.
A kecskéknek rendszeresen, évente legalább 210 napig kell az adott terület legelőin és kaszálóin legelniük.
A kecskék a következő helyeken legelnek:
— |
az egyéves vagy évelő, természetes növényfajokkal borított, fás, bokros vagy füves legelőkön, |
— |
őshonos növényzetű állandó füves területeken, |
— |
pázsitfűfélékkel, hüvelyesekkel vagy vegyes növényzettel borított ideiglenes füves területeken. |
A vályúba adható takarmány (száraz takarmányok és kiegészítő takarmányok) mennyisége éves és napi szinten korlátozott. Szintén korlátozott az adott területen kívülről származó takarmány vásárlása.
A kecskéknek az év legalább 4 hónapjában szálas takarmányuk legnagyobb részét legelés során kell magukhoz venniük.
Abban az időszakban, amelynek során a szálas takarmányozást elsősorban legeltetés útján kell biztosítani, a széna napi nyersanyagmennyisége felnőtt kecskénként nem haladja meg az 1,25 kg-ot.
A széna egy felnőtt kecskére számított éves nyersanyagmennyisége legfeljebb 600 kg lehet.
Vályúba adható zöldtakarmány évente legfeljebb 30, nem egymást követő napig adható.
A kiegészítő takarmányok egy felnőtt kecskére számított napi nyersanyagmennyisége nem haladhatja meg a 800 grammot, illetve felnőtt kecskénként az évi 270 kg-ot.
Az éves kiegészítő takarmánynak legalább 60 %-ban gabonaféléket kell tartalmaznia.
A szárított lucerna egy felnőtt kecskére számított napi – legalább két adagra elosztott – nyersanyagmennyisége nem haladhatja meg a 400 grammot, illetve egy felnőtt kecskére számítva az évi 60 kg-ot.
Az eredetmegjelölés szerinti területen kívülről származó takarmány és szárított lucerna egy felnőtt kecskére számított éves nyersanyagmennyisége legfeljebb 250 kg.
Tilos a szilázs és a bálázott takarmányok, a keresztesvirágúak és más olyan növények és magvak alkalmazása, amelyek rossz ízt kölcsönözhetnek a tejnek.
A gazdaság területén a ténylegesen a kecskenyájnak szánt takarmánytermő terület 8 kecskére legalább 1 ha természetes és/vagy mesterséges kaszáló, 2 kecskére legalább 1 ha legelő.
3.5. Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni
A tejtermelést, a sajtkészítést és a sajtérlelést a 4. pontban meghatározott földrajzi területen végzik.
3.6. A szeletelésre, az aprításra, a csomagolásra stb. vonatkozó egyedi szabályok
—
3.7. A címkézésre vonatkozó egyedi szabályok
Az eredetmegjelöléssel ellátott sajtok egyedi címkézéssel kerülnek forgalomba, amelyen legalább a címkén szereplő bármely másik karakterrel megegyező méretű karakterekkel szerepel az eredetmegjelölés neve.
A „Banon” oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel ellátott sajtok címkéjén kötelezően fel kell tüntetni az európai uniós „OEM” szimbólum.
Ezenfelül a „Banon” névnek a számlákon és a kereskedelmi okmányokon is szerepelnie kell.
4. A földrajzi terület tömör meghatározása
A földrajzi terület az alábbi településeket foglalja magában:
Alpes-de-Haute-Provence megye (04)
Aiglun, Allemagne-en-Provence, Archail, Aubenas-les-Alpes, Aubignosc, Banon, Barras, Beaujeu, Bevons, Beynes, Bras-d’Asse, Brunet, Céreste, Champtercier, Châteaufort, Châteauneuf-Miravail, Châteauneuf-Val-Saint-Donat, Châteauredon, Clamensane, Cruis, Curel, Dauphin, Digne-les-Bains, Draix, Entrepierres, Entrevennes, Esparron-de-Verdon, Estoublon, Fontienne, Forcalquier, Hautes-Duyes, La Javie, La Motte-du-Caire, Lardiers, La Rochegiron, Le Brusquet, Le Castellard-Mélan, Le Castellet, Le Chauffaut-Saint-Jurson, L’Escale, Les Omergues, L’Hospitalet, Limans, Malijai, Mallefougasse-Augès, Mallemoisson, Mane, Marcoux, Mézel, Mirabeau, Montagnac-Montpezat, Montfuron, Montjustin, Montlaux, Montsalier, Moustiers-Sainte-Marie, Nibles, Niozelles, Noyers-sur-Jabron, Ongles, Oppedette, Peipin, Pierrerue, Pierrevert, Puimichel, Puimoisson, Quinson, Redortiers, Reillanne, Revest-des-Brousses, Revest-du-Bion, Revest-Saint-Martin, Riez, Roumoules, Sainte-Croix-à-Lauze, Sainte-Croix-du-Verdon, Saint-Étienne-les-Orgues, Saint-Jeannet, Saint-Julien-d’Asse, Saint-Jurs, Saint-Laurent-du-Verdon, Saint-Maime, Saint-Martin-de-Brômes, Saint-Martin-les-Eaux, Saint-Michel-l’Observatoire, Saint-Vincent-sur-Jabron, Salignac, Saumane, Sigonce, Simiane-la-Rotonde, Sisteron, Sourribes, Thoard, Vachères, Valbelle, Valernes, Villemus, Volonne.
Château-Arnoux-Saint-Auban, Ganagobie, Gréoux-les-Bains, La Brillanne, Les Mées, Lurs, Manosque, Montfort, Oraison, Peyruis, Valensole, Villeneuve, Volx.
E települések esetében a földrajzi terület határa megtalálható az érintett települések polgármesteri hivatalaiban elhelyezett térképen.
Hautes-Alpes megye (05)
Barret-sur-Méouge, Bruis, Chanousse, Châteauneuf-de-Chabre, Éourres, Étoile-Saint-Cyrice, Eyguians, Lagrand, La Piarre, Laragne-Montéglin, Le Bersac, L’Épine, Méreuil, Montclus, Montjay, Montmorin, Montrond, Moydans, Nossage-et-Bénévent, Orpierre, Ribeyret, Rosans, Saint-André-de-Rosans, Sainte-Colombe, Sainte-Marie, Saint-Genis, Saint-Pierre-Avez, Saléon, Salérans, Serres, Sigottier, Sorbiers, Trescléoux.
Vaucluse megye (84)
Aurel, Auribeau, Buoux, Castellet, Gignac, Lagarde-d’Apt, Monieux, Saignon, Saint-Christol, Saint-Martin-de-Castillon, Saint-Trinit, Sault, Sivergues, Viens.
Drôme megye (26)
Aulan, Ballons, Barret-de-Lioure, Eygalayes, Ferrassières, Izon-la-Bruisse, Laborel, Lachau, La Rochette-du-Buis, Mévouillon, Montauban-sur-l’Ouvèze, Montbrun-les-Bains, Montfroc, Montguers, Reilhanette, Rioms, Saint-Auban-sur-l’Ouvèze, Séderon, Vers-sur-Méouge, Villebois-les-Pins, Villefranche-le-Château.
5. Kapcsolat a földrajzi területtel
5.1. A földrajzi terület sajátosságai
a) A természeti környezet
A „Banon” sajt bölcsője az Haute-Provence megyében található Banon település és környéke. A térség száraz középhegységi régió, ahol a mediterrán éghajlatú tájat dombok és fennsíkok tarkítják.
Jellemzően vízhiányos területről van szó, ahol a föld nagy mélységben raktározza a talajvizet, a felszíni víztesteket pedig főleg ősszel és télen koncentrálódó – és nyáron lényegében nem létező – ritka és rendkívül rendszertelen esőzések táplálják.
Ezenfelül a „Banon” származási területén a talaj kevéssé termékeny, többnyire mészköves és jó vízvezető képességű, amely kiválóan elnyeli az esővizet.
A térségben aleppói fenyőt, tölgyet, rekettyét, cserjéket és illatos növényeket, aljnövényzettel borított mocsaras területeket és szórványos bozótokat, valamint olyan növénykultúrákat magában foglaló gyér erdős növényzet váltja egymást, amelyek jól alkalmazkodnak a száraz, napos, és télen gyakran elég hűvös provence-i középhegységi éghajlat zordságához, és a kecskenyájak legeltetésére alkalmas területeket kínál.
E régió természeti körülményei szolgálnak magyarázattal arra, hogy a térség általános gazdasági helyzete kedvez a legeltetéses gazdálkodásnak, és a gyér hozamú növények termesztésének.
b) A „Banon” sajt története
A „Banon” története a XIX. század végére nyúlik vissza. A mezőgazdasági hasznosítás szempontjából csekély értékkel bíró talajon a gazdák a környezetükben lévő szerény természeti erőforrások lehető legjobb kihasználására törekedtek: néhány jobb minőségű földterületen önfenntartó vegyes gazdálkodást folytattak, a művelés nélküli erdős vagy mocsaras tájakon pedig fát, gombát, kisebb gyümölcsöket, szarvasgombát vagy levendulát gyűjtöttek, illetve vadállatokat fogtak. A sertésen és egy kisebb baromfiudvaron kívül minden család tartott juhokból és néhány kecskéből álló kisebb házi nyájat, amely állatok egyaránt jól kiegészítették egymást a legelőkön – amennyiben a legjobban kihasználták a mocsárvidék és a környező aljnövényzet kínálta lehetőségeket –, valamint gazdasági rendeltetésük szempontjából is. Míg a juh elsősorban a húsa miatt volt hasznos, addig a kecske „a szegények teheneként” a tejet biztosította. A friss tej a családi étrend részét képezte, ugyanakkor tápértéke hosszú időn keresztül való megőrzésének egyetlen módjaként sajtot is készítettek belőle.
Noha a sajtot is otthoni felhasználásra szánták, a családi fogyasztáson túl előállított felesleg rávilágított annak kereskedelmi értékére. Ez a többlettermelés így értékesítés céljából eljutott a helyi piacokra.
A járás székhelyének, valamint a Pays de Lure és Pays d’Albion földrajzi központjának tekintett és fontos útvonalak csomópontját alkotó Banon ekkoriban a sajtvásárok és -piacok legjelentősebb helyszíne volt.
A Banon nevéhez kötődő, levelekbe burkolt kecskesajtot elsőként Marius MORARD 1886-os provence-i szakácskönyve említi.
A háború utáni időszak egyik meghatározó jelensége volt a sajtkészítési módszerekben bekövetkezett fokozatos technológiai fejlődés. A kecsketenyésztés specializálódott, a házi sajtkészítés immár a múlté: míg korábban a sajtot elsősorban családi fogyasztásra szánták és csak mellékesen kínálták eladásra, innentől kezdve a cél mindenekelőtt az értékesítés volt (a család pedig a felesleget fogyasztotta).
5.2. A termék sajátosságai
A „Banon” a kecskesajtgyártás ágazatában egyedi, kétszeresen eredeti termék, amely barna gesztenyelevelekbe csomagolt, (gyors alvasztással vagy oltóval beoltott) lágy aludttejből készül.
J.M. MARIOTTINI „A la Recherche d’un fromage: le Banon éléments d’histoire et d’ethnologie” (Egy sajt nyomában: a Banon történelmi és néprajzi vonatkozásai) című tanulmányából kiderül, hogy a „Banon” sajtot mindig is oltós alvasztást alkalmazó technológiával gyártották, és azon kevés sajtok egyike, amelyek még napjainkban is így készülnek.
A történelem tanúsága szerint Provence egyértelműen az „oltós” alvasztási kultúrát kialakító térségben található, szemben az Észak-Franciaországban uralkodó „tejsavas” alvasztási szokásokkal (lassú, hozzávetőleg 24 órás altatási idő). Már a XV. században René királynak is kínáltak ilyen „oltóval készült lágy sajtfalatokat”; az oltóra való utalás nyilvánvaló.
A Provence-ban használt sajtformákon hagyományosan nagy lyukak voltak, ami arra utal, hogy az aludttejet oltóval kezelték (a tejsavas altatással készült aludttej az ilyen formákon átfolyna).
Emellett a „Banon” sajt egyedi jellegzetességének tekinthető levelekbe burkolás két célt szolgál: egyrészről tartósítási technika, másrészről gyártási módszer. A friss sajt ilyen feldolgozása egyaránt alkalmas a sajt tartósítására és minőségének javítására.
A termék feldolgozása elsősorban azt jelenti, hogy a sajtot gesztenyelevelekbe csomagolják. A sajttömb ezen eljárás során nyeri el „Banon” jellegét. A levelek a légmentesítést szolgálják, valamint adalékanyag szerepét is betöltik, amennyiben lehetővé teszik a sajt ízbeli jellemzőinek kialakulását.
Noha úgy tűnhet, hogy a sajthoz számos növényfajta jól illik (szőlő, gesztenye, platán, dió), a gesztenyelevelek azok, amelyek szívós felépítésüknek és csersavtartalmuknak köszönhetően előírássá váltak.
5.3. A földrajzi terület és (OEM esetében) a termék minősége vagy jellemzői közötti vagy (OFJ esetében) a termék különleges minősége, hírneve vagy egyéb jellemzője közötti ok-okozati kapcsolat
a) A természeti környezet
Az eredetmegjelölés szerinti terület mediterrán éghajlatú térség, amelynek túlnyomórészt felszíni mészköves, kevéssé termékeny talaja jellemzően nem tartja meg a vizet. E tényezők eredményeképpen tövises rekettyebokrokból, galagonya- és kökénycserjékből, szuharokból, boróka-, levendula-, csombor- és kakukkfűcserjékből, valamint az 1860-as években a kilúgozódott területeken telepített gesztenyefákból álló mészfennsík uralta növényzet alakult ki.
Ez a környezet igen kedvező a kecsketenyésztés és a legeltetéses gazdálkodás számára.
b) A legeltetéses mezőgazdasági gazdálkodás
A tenyésztők számára a legelők és a takarmánytermő területek szolgálnak alapul a kecskék takarmányozásához. Ezek a nyáj táplálkozási szokásainak szerves részét képezik. A tenyésztők tehát e változatos természeti erőforrásokat ötvöző, sajátos termelési rendszert alakítottak ki.
A legeltetés háromféle erőforrást egyesít: a természetes kaszálókat, az erdőket és a nitrogénben gazdag hüvelyeseket. A tenyésztők többsége maga tartja a kecskéit, aminek köszönhetően a fentieket a legelőn történő legeltetés függvényében és az évszakok előrehaladtával baltacim- vagy lucernalegelőkön történő legeltetéssel egészíthetik ki.
Az ilyen jellegű állattartás olyan mezőgazdasági gyakorlat, amely nagyban hozzájárul e sajttípus származási területhez kötődő sajátos jellegéhez.
c) A sajtkészítés módszere
A lágy aludttejen alapuló gyártási technológiát az éghajlati viszonyok teszik szükségessé (magas hőmérséklet és a környező száraz éghajlat). Ebben a térségben célzott módszerek alkalmazása nélkül nincs mód a tej lehűtésére és a tejsavbaktériumok hatásának kifejtéséhez szükséges alacsony hőmérséklet fenntartására, ugyanis fennáll a gyors megsavanyodás kockázata. Ennélfogva oltó segítségével el kell indítani a tej alvadását, azaz a koagulációt.
A sajttömbök gesztenyelevelekbe burkolása lehetővé tette az egész évre szóló termelést és különösen a téli időszak átvészelését, amikor a kecskéknek elapadt a tejük.
A „Banon” sajt mindezen tényezők: a külterjes kecsketenyésztésnek kedvező és az emberek által hasznosított, szerény termőerejű környezet, az alvasztási gyakorlat kialakulását természetesen elősegítő meleg és száraz éghajlat, valamint a sajt eltarthatóságát lehetővé tevő feldolgozási eljárás (gesztenyelevelekbe burkolás) együttes hatásának eredménye.
Hivatkozás a termékleírás közzétételére
[510/2006/EK rendelet 5. cikk (7) bekezdés]
https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCBanon.pdf
(1) HL L 93., 2006.3.31., 12. o. A rendeletet felváltotta a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet. (HL L 343., 2012.12.14., 1. o.).