This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32008D0055
2008/55/EC: Commission Decision of 20 December 2007 concerning a financial contribution from the Community towards a survey on the prevalence of Salmonella spp. and Methicillin-resistant Staphylococcus aureus in herds of breeding pigs to be carried out in the Member States (notified under document number C(2007) 6579)
2008/55/EK: A Bizottság határozata ( 2007. december 20. ) a tenyészsertés-állományban a Salmonella spp. és a meticillinrezisztens Staphylococcus aureus előfordulásának a tagállamokban végrehajtandó felméréséhez a Közösség pénzügyi hozzájárulásáról (az értesítés a C(2007) 6579. számú dokumentummal történt)
2008/55/EK: A Bizottság határozata ( 2007. december 20. ) a tenyészsertés-állományban a Salmonella spp. és a meticillinrezisztens Staphylococcus aureus előfordulásának a tagállamokban végrehajtandó felméréséhez a Közösség pénzügyi hozzájárulásáról (az értesítés a C(2007) 6579. számú dokumentummal történt)
HL L 14., 2008.1.17, p. 10–25
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
17.1.2008 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 14/10 |
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2007. december 20.)
a tenyészsertés-állományban a Salmonella spp. és a meticillinrezisztens Staphylococcus aureus előfordulásának a tagállamokban végrehajtandó felméréséhez a Közösség pénzügyi hozzájárulásáról
(az értesítés a C(2007) 6579. számú dokumentummal történt)
(2008/55/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az állat-egészségügyi kiadásokról szóló, 1990. június 26-i 90/424/EGK tanácsi határozatra (1) és különösen annak 20. cikkére,
mivel:
(1) |
A 90/424/EGK határozat eljárásokat állapít meg a konkrét állat-egészségügyi intézkedésekhez – köztük technikai és tudományos intézkedésekhez – adott közösségi pénzügyi hozzájárulás szabályozására. Előírja, hogy a Közösség tegye meg a közösségi állat-egészségügyi jogszabályok kidolgozásához vagy az állat-egészségügyi oktatás és képzés kidolgozásához szükséges technikai és tudományos intézkedéseket, illetve segítse a tagállamokat ilyen intézkedések meghozatalában. |
(2) |
A szalmonella és egyéb meghatározott, élelmiszerből származó zoonózis-kórokozók ellenőrzéséről szóló, 2003. november 17-i 2160/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 4. cikke és I. melléklete értelmében közösségi célkitűzéseket kell meghatározni a tenyészsertés-állományokban a szalmonella előfordulásának csökkentésére. |
(3) |
Az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság (EFSA) zoonózissal kapcsolatos adatokat gyűjtő munkacsoportja 2007. április 30-án elfogadott egy jelentést (3) a tenyészsertés-állományban a szalmonella előfordulására vonatkozó alapvizsgálat technikai előírásaira vonatkozó javaslatról (a továbbiakban: szalmonellajelentés). |
(4) |
A 2160/2003/EK rendelet 4. cikkében a zoonózisok és a zoonózis-kórokozók előfordulásának csökkentésére vonatkozó közösségi cél meghatározásához, és az e cél eléréséhez vezető legjobb megközelítés leendő értékeléséhez összehasonlítható adatokra van szükség a tagállamok szalmonellával fertőzött tenyészsertés-gazdaságainak százalékos arányáról. Ez az információ nem áll rendelkezésre, ezért külön felmérést kell végezni a tenyészsertésekben szalmonella előfordulásának figyelemmel kísérésére megfelelő időtartammal, hogy a lehetséges szezonális változásokat is figyelembe lehessen venni. A felmérésnek a szalmonellajelentésen kell alapulnia. |
(5) |
A szalmonellajelentés a gazdaságon belüli előfordulás megbecsüléséhez kiegészítő mintavételt is javasol. A mintavételt több tagállamban kell elvégezni, melyek földrajzilag megfelelően tükrözik a Közösségen belüli különböző helyzetet. |
(6) |
A meticillinrezisztens Staphylococcus aureus-szal (a továbbiakban: MRSA) való fertőzöttséget a kórházakban évtizedek óta jelentős kockázatnak tartják. Az MRSA ellenáll a leggyakrabban használt antibiotikumoknak és különösen veszélyes a csökkent immunitású betegekre. Az MRSA miatt bekövetkező halálesetek számát az Egyesült Királyságban évi 3 000-re becsülik. Egy-egy beteg kezelésének költsége 12 000–15 000 EUR-ra tehető. A korházakban a fertőzés megelőzését vagy korlátozását szolgáló higiénés és ellenőrzőprogramok további költségeket jelentenek. |
(7) |
Nemrég számos tagállamban új MRSA-törzset (ST398) mutattak ki haszonállatokban. Azt ismerték fel, hogy elsősorban a sertések jelentenek komoly fertőzésforrást tenyésztőikre és ezek rokonaira, akik közvetlen kapcsolatban állnak az állatokkal. Az új törzzsel való fertőzés megjelenhet a kórházakban is, ahogy ez számos tagállamban már korábban is előfordult az MRSA esetében. |
(8) |
A tudatosítás fokozása érdekében, és annak értékeléséhez, hogy szükség van-e az előfordulás és az általa képviselt közegészségügyi kockázat csökkentése céljából az MRSA ellenőrzése és kimutatása érdekében intézkedéseket hozni, összehasonlítható adatokra van szükség a tagállamok MRSA (ST398) törzsével fertőzött tenyészsertés-gazdaságainak százalékos arányáról. Ez az információ nem áll rendelkezésre, ezért külön felmérést kell végezni a tenyészsertésekben az MRSA előfordulásának figyelemmel kísérésére megfelelő időtartammal, hogy a lehetséges szezonális változásokat is figyelembe lehessen venni. |
(9) |
Az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság (EFSA) zoonózisadatokat gyűjtő munkacsoportja 2007. november 19-én elfogadott egy jelentést, amely javaslatot tartalmaz a tenyészsertés-állományban a meticillinrezisztens Staphylococus aureus előfordulására vonatkozó alapfelmérés technikai előírásaira vonatkozóan (a továbbiakban: MRSA-jelentés (4)). Az MRSA-jelentés ajánlásokat tesz a mintavételi keretre, a mintagyűjtési protokollra, a laboratóriumi elemzési módszerekre és a jelentéstételre. Az ebben a határozatban megállapított technikai előírások ezen a jelentésen alapulnak. |
(10) |
A tenyészsertés-állományban a Salmonella spp. előfordulására vonatkozó, a tagállamokban végrehajtandó felméréshez a Közösség részéről történő pénzügyi hozzájárulásról szóló, 2007. szeptember 28-i 2007/636/EK bizottsági határozattal (5) összhangban a tagállamoknak 2008. január 1-jétől2008. december 31-ig el kell végezniük egy felmérést a tenyészsertés-állományban annak érdekében, hogy a Salmonella spp.-előfordulást értékeljék. Figyelembe véve az MRSA közegészségügyi jelentőségét, az emberek számára fertőzésforrást jelentő sertések részéről megjelenő kockázatot és a különböző tagállamok tenyészsertés-állományainak MRSA-előfordulására vonatkozó összehasonlítható adatok hiányát, a Közösség tenyészsertés-állományaiban az MRSA-előfordulás értékelésének leggyorsabb és legköltséghatékonyabb módja, ha egy kiegészítő mintavételre kerül sor a 2007/636/EK határozatban meghatározott felmérés során. |
(11) |
A felmérés célja a közösségi állat-egészségügyi jogszabályok kidolgozásához szükséges technikai információk szükség szerinti biztosítása. A tagállamok tenyészsertéseiben az MRSA előfordulására vonatkozó összehasonlítható adatok gyűjtésének fontossága miatt a tagállamoknak közösségi pénzügyi hozzájárulásban kell részesülniük a felmérés megadott követelményeinek teljesítéséhez. Helyénvaló a tamponok megvásárlásakor és a laboratóriumi vizsgálatokkor felmerülő költségeket – egy adott plafonig – 100 %-ig megtéríteni. Az összes többi felmerülő költség – mint például mintavétel, utazás és adminisztráció – esetében közösségi pénzügyi hozzájárulás nem indokolt. |
(12) |
A Közösségtől kapott pénzügyi hozzájárulás feltétele, hogy a felmérést a vonatkozó közösségi jogszabályoknak megfelelően végezzék el, emellett pedig teljesüljenek bizonyos egyéb feltételek is, köztük az eredményeknek az előírt határidőkön belüli továbbítása. |
(13) |
Az adminisztrációs hatékonyság érdekében a közösségi pénzügyi hozzájáruláshoz benyújtott kiadásokat EUR-ban kell megadni. A közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelettel (6) összhangban a nem EUR-ban felmerülő kiadásokra alkalmazott átváltási árfolyamnak az Európai Központi Bank által az azon hónap első napja előtt jegyzett legutolsó árfolyamnak kell lennie, amely hónapban a tagállam a kérelmet benyújtja. Az egyértelműség és az átláthatóság végett a 2007/636/EK határozatot hatályon kívül kell helyezni, a szalmonella- és az MRSA-előfordulási felmérésekhez a Közösség részéről nyújtott pénzügyi hozzájárulást pedig ebben az egyetlen határozatban kell megállapítani. |
(14) |
A felmérések elvégzésében a koherencia biztosítása érdekében ezt a határozatot 2008. január 1-jétől, vagyis a 2007/636/EK határozat alkalmazásának napjától kell alkalmazni. |
(15) |
Az ebben a határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével, |
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Tárgy és hatály
Ez a határozat megállapítja a közösségi pénzügyi hozzájárulás szabályait azokhoz a tagállamokban elvégzendő alapfelmérésekhez, amelyek a tenyészsertésekben a Salmonella spp. (a továbbiakban: szalmonellafelmérés) és a meticillinrezisztens Staphylococcus aureus (MRSA) (a továbbiakban: MRSA-felmérés) előfordulását értékelik közösségszerte a gazdaságok szintjén történő mintavétellel.
2. cikk
Meghatározás
A határozat alkalmazásában az „illetékes hatóság” a tagállam által a 2160/2003/EK rendelet 3. cikkének megfelelően kijelölt hatóságot vagy hatóságokat jelenti.
3. cikk
A felmérések hatálya
(1) A tagállamok 2008. december 31-ig végzik el a szalmonellafelmérést az I. melléklet A. és B. részével összhangban.
(2) A tagállamok 2008. december 31-ig végzik el az MRSA-felmérést az I. melléklet A. és C. részével összhangban.
4. cikk
Mintavétel és elemzés
A mintavételt és az elemzést az illetékes hatóság végzi vagy annak felügyelete alatt végzik el, az I. mellékletben megadott technikai előírásokkal összhangban.
5. cikk
A közösségi pénzügyi hozzájárulás megadásának feltételei
(1) Az e határozat szerinti elemzések költségeihez a tagállamok pénzügyi hozzájárulásban részesülnek a Közösségtől az e határozat II. mellékletében a társfinanszírozásra megállapított legnagyobb teljes összegig a felmérés e határozatban megszabott időtartamára.
(2) Az (1) bekezdésben említett közösségi pénzügyi hozzájárulást akkor kapja meg a tagállam, ha a szalmonella- és az MRSA-felmérést a közösségi jog vonatkozó rendelkezéseinek – köztük a versenyjogi és közbeszerzési szabályoknak is – megfelelően hajtja végre, valamint teljesíti a következő feltételeket:
a) |
a felmérés végrehajtásához szükséges törvények, rendeletek és közigazgatási rendelkezések legkésőbb e határozat alkalmazásának napján hatályba lépnek; |
b) |
legkésőbb 2008. május 31-ig be kell nyújtani a Bizottsághoz egy, az elért eredményekről szóló jelentést, amely tartalmazza az I. melléklet D. részében felsorolt információkat, és a felmérés első három hónapjára terjed ki; |
c) |
legkésőbb 2009. március 31-ig be kell nyújtani a Bizottsághoz egy végső jelentést a felmérések végrehajtásáról, alátámasztásként a tagállamnál az elemzések kapcsán felmerült költségek igazolásával, valamint a 2008. január 1. és 2008. december 31. közötti időszak során elért eredményekkel; |
d) |
a felméréseket eredményesen kell végrehajtani. |
A (2) bekezdés c) pontjában említett felmerült költségek igazolásának tartalmaznia kell legalább a III. mellékletben meghatározott információkat.
(3) Amennyiben a (2) bekezdés c) pontjában említett végső jelentést 2009. március 31. után, de 2009. április 30. előtt nyújtják be, akkor a Közösség által fizetett pénzügyi hozzájárulás 25 %-kal csökken.
Amennyiben a végső jelentést 2009. április 30. után, de 2009. május 31. előtt nyújtják be, akkor a pénzügyi hozzájárulás 50 %-kal csökken.
Amennyiben a végső jelentést 2009. május 31. után nyújtják be, akkor nem fizetnek pénzügyi hozzájárulást.
6. cikk
Legnagyobb megtérítendő összegek
(1) A szalmonellafelméréshez tartozó elemzések költségeinek megtérítéseként a tagállamok számára kifizetendő közösségi pénzügyi hozzájárulás legnagyobb összegei nem haladhatják meg a következőket:
a) |
a Salmonella spp. bakteriológiai kimutatásához vizsgálatonként 20 EUR; |
b) |
a megfelelő izolátumok szerotipizálásához vizsgálatonként 30 EUR. |
(2) Az MRSA-felméréshez tartozó elemzések költségeinek megtérítéseként a tagállamok számára kifizetendő közösségi pénzügyi hozzájárulás legnagyobb összegei nem haladhatják meg a következőket:
a) |
az MRSA bakteriológiai kimutatásához vizsgálatonként 30 EUR; |
b) |
az MRSA jelenlétének polimerázlánc-reakcióval (PCR) történő meghatározásához vizsgálatonként 8 EUR; |
c) |
az A típusú Staphylococcus tipizálásához (spa-tipizálás) vizsgálatonként 25 EUR; |
d) |
megfelelő izolátumok multilocus szekvenciatipizálásához (MLST) vizsgálatonként 150 EUR; |
e) |
tampononként 1,25 EUR. |
7. cikk
Az adatok összegyűjtése, értékelés és jelentés
(1) A 2003/99/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) 9. cikke (1) bekezdésének megfelelően az éves nemzeti jelentés elkészítéséért felelős illetékes hatóság gyűjti össze és értékeli a felmérések eredményeit, és továbbítja ezeket a Bizottsághoz.
(2) A Bizottság a nemzeti adatokat és az (1) bekezdésben említett értékelést továbbítja az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóságnak, amely megvizsgálja azokat.
(3) A nemzeti adatokat és eredményeket a titkosságot biztosító formában kell nyilvánosságra hozni.
8. cikk
A kiadások átváltási árfolyama
Ha egy tagállamnál a kiadás nem EUR-ban merül fel, akkor az érintett tagállam átváltja a kiadást EUR-ra, az Európai Központi Bank által az azon hónap első napja előtt jegyzett legutolsó árfolyamon, amely hónapban a tagállam benyújtja a közösségi pénzügyi hozzájárulás iránti kérelmet.
9. cikk
A 2007/636/EK határozat hatályon kívül helyezése
A 2007/636/EK határozat hatályát veszti.
10. cikk
Alkalmazás
Ezt a határozatot 2008. január 1-től kell alkalmazni.
11. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2007. december 20-án.
a Bizottság részéről
Markos KYPRIANOU
a Bizottság tagja
(1) HL L 224., 1990.8.18., 19. o. A legutóbb az 1791/2006/EK rendelettel (HL L 363., 2006.12.20., 1. o.) módosított határozat.
(2) HL L 325., 2003.12.12., 1. o. A legutóbb az 1237/2007/EK bizottsági rendelettel (HL L 280., 2007.10.24., 5. o.) módosított rendelet.
(3) The EFSA Journal (2007) 99, 1–28. o.
(4) The EFSA Journal (2007) 129, 1–14. o.
(5) HL L 257., 2007.10.3., 30. o.
(6) HL L 209., 2005.8.11., 1. o. A legutóbb az 1437/2007/EK rendelettel (HL L 322., 2007.12.7., 1. o.) módosított rendelet.
(7) HL L 325., 2003.12.12., 31. o. A 2006/104/EK tanácsi irányelvvel (HL L 363., 2006.12.20., 352. o.) módosított irányelv.
I. MELLÉKLET
A 3. CIKKBEN, A 4. CIKKBEN ÉS AZ 5. CIKK (2) BEKEZDÉSÉNEK b) PONTJÁBAN EMLÍTETT TECHNIKAI ELŐÍRÁSOK
A. rész: Áttekintés és mintavételi keret
1. A felmérés áttekintése
A felmérést az 1. ábrán bemutatott áttekintésnek megfelelően kell elvégezni.
1. ábra
A felmérés áttekintése
2. Mintavételi keret
2.1. A populáció körülhatárolása
A felmérést a tagállam tenyészsertés-populációjának legalább 80 %-ával rendelkező gazdaságokban kell elvégezni. Lehetőség szerint a legalább 50 tenyészsertéssel rendelkező gazdaságoknak kell szerepelniük a mintában. Amennyiben azonban a legalább 50 tenyészsertéssel rendelkező gazdaságok nem teszik ki a tenyészsertések nemzeti állományának 80 %-át, akkor az 50-nél kevesebb tenyészsertéssel rendelkező kisebb gazdaságoknak is be kell kerülniük a mintába.
A tenyészsertésekkel rendelkező gazdaságokat vagy tenyészgazdaságként, vagy termelőgazdaságként kell besorolni. A tenyészgazdaságok tenyésztési célokra adnak el emsét és/vagy kant. Általában az általuk nevelt emsék legalább 40 %-át tenyésztésre adják el, a többit pedig levágásra. Ezzel szemben a termelőgazdaságok elsősorban hizlalásra vagy levágásra adnak el sertéseket.
A Salmonella és az MRSA előfordulását külön kell felmérni a tenyészgazdaságokban (a szalmonella- és az MRSA-felmérés 1. része) és a termelőgazdaságokban (a szalmonella- és az MRSA-felmérés 2. része), a 2. ábra szerint reprezentálva az állományt, de figyelmen kívül hagyva az elválasztott malacokból és hízósertésekből álló állományokat.
2. ábra
A gazdaságok áttekintése
2.2. Minta és mintavételi stratégia
A szalmonella- és az MRSA-felmérés mindkét részének hasonló, két szakaszból álló szerkezete van. Az első szakaszban minden tagállamban véletlenszerűen választanak ki mintavételre gazdaságokat a tenyészgazdaságok közül, majd egy második véletlenszerű kiválasztással a termelőgazdaságok közül. A kiválasztandó gazdaságok számával a 2.3. szakasz foglalkozik. A második szakaszban minden kiválasztott gazdaságon belül ólakat kell kiválasztani a mintába (lásd a 2.2.2. szakaszt).
2.2.1. Első szakasz: A gazdaságok kiválasztása
Mindegyik tagállamnak két mintavételi keretet kell létrehoznia. Az első felsorolja az összes alkalmas tenyészgazdaságot (általában a legalább 50 tenyészsertést tartó gazdaságok – lásd a 2.1. szakaszt), a második pedig az összes választható termelőgazdaságot sorolja föl. Ezt követően mindkét listáról véletlenszerűen választják ki a kellő számú gazdaságot a szalmonella- és az MRSA-felmérés minden egyes részéhez. A véletlenszerűen kiválasztott minta azt kívánja biztosítani, hogy a felmérésekbe a tagállam minden sertéstartó régiójából kerüljenek be különböző állománynagyságú gazdaságok. Ismeretes, hogy egyes tagállamokban lehet néhány olyan gazdaság (például az alkalmas gazdaságok kevesebb mint 10 %-a), melyek állománya igen nagy. A véletlenszerű kiválasztás ezért akár azt is eredményezheti, hogy egyik ilyen nagy állomány sem kerül bele a mintába. A tagállam alkalmazhat rétegzési kritériumot a gazdaságok kiválasztását megelőzően – például meghatározhat egy réteget, amely a legnagyobb állományok 10 %-át tartalmazza, és ehhez a réteghez rendelheti hozzá a szükséges mintanagyság 10 %-át. Hasonlóképpen a tagállam a mintát közigazgatási régiók szerint is rétegezheti az egyes régiókon belüli, kiválasztásra alkalmas állományok aránya szerint. Bármely mérlegelt rétegzést be kell mutatni abban a jelentésben, amelyet a tagállam a D. rész (1) bekezdése szerint nyújt be a Bizottságnak.
Ha a kiválasztott gazdaság nem szerepelhet a mintában (például a mintavétel idején már nem működik), akkor ugyanabból a mintavételi keretből véletlenszerűen ki kell választani egy másik gazdaságot. Ha érvényesült valamilyen rétegzési szempont (pl. állománynagyság vagy régió szerint), akkor az új gazdaságot ugyanabból a rétegből kell kiválasztani.
Az elsődleges mintanagyságnak (a mintában szereplő gazdaságok száma) az év során körülbelül egyenletesen kell megoszlania, hogy lehetőség szerint minden évszakra kiterjedjen. Havonta körülbelül a gazdaságok 1/12-éből kell mintát venni.
A felmérésben szerepelniük kell a külterjes gazdaságoknak is, de e típus tekintetében nem kötelező a rétegzés.
2.2.2. Második szakasz: mintavétel a gazdaságban
A kiválasztott tenyészállományokban és termelőállományokban véletlenszerűen választanak azok közül az ólak, karámok vagy csoportok közül, amelyekben 6 hónapnál idősebb tenyészsertéseket tartanak.
A mintavételre kiválasztandó ólak, karámok vagy csoportok számát arányosan kell elosztani, figyelembe véve a tenyészsertések számát a tenyésztés különböző szakaszaiban (vemhes, nem vemhes, illetve a tenyészsertések egyéb kategóriái). Nincs előírva, hogy pontosan milyen korkategóriájú sertéseket kell mintavételre kiválasztani, de ezt az információt a mintavétel során össze kell gyűjteni.
A szalmonella- és az MRSA-felmérésben nem szerepelhetnek azok a tenyészsertések, melyek nemrég érkeztek az állományba, és jelenleg karanténban vannak.
2.3. A mintanagyság kiszámítása
2.3.1. Elsődleges mintanagyság (első szakaszos mintanagyság)
Szabályos elsődleges mintanagyság-számítást kell elvégezni először a tenyészgazdaságok esetében, másodszor pedig a termelőgazdaságok esetében. Az elsődleges mintanagyságot az egyes tagállamokban kiválasztandó tenyészgazdaságok száma, illetve termelőgazdaságok száma alkotja, és egyszerű véletlenszerű mintavétel alkalmazásával az alábbi kritériumok alapján kell meghatározni:
a) |
a tenyészgazdaságok száma összesen (tenyészgazdaságok, a szalmonella- és az MRSA-felmérés 1. része); |
b) |
a termelőgazdaságok száma összesen (termelőgazdaságok, a szalmonella- és az MRSA-felmérés 2. része); |
c) |
várható éves előfordulás (p): 50 %; |
d) |
kívánt megbízhatósági szint (Z): 95 %, amely 1,96 Zα értéknek felel meg; |
e) |
pontosság (L): 7,5 %; |
f) |
ezen értékek és a következő képlet alkalmazásával: ![]() |
A számítást először a tenyészgazdaságokra, másodszor pedig a termelőgazdaságokra kell elvégezni. A c)–e) pontokban megfogalmazott feltételezések mindegyik esetben megegyeznek.
Gyakorlati célból, ha akár a tenyészgazdaságok, akár a termelőgazdaságok mintavételi keretében legalább 100 000 gazdaság található, akkor ez a populáció végtelennek tekinthető, és az érintett mintavételi keretből véletlenszerű módszerrel kiválasztandó gazdaságok száma 171 (lásd az 1. táblázatot). Ha akár a tenyészgazdaságok, akár a termelőgazdaságok mintavételi keretében 100 000-nél kevesebb gazdaság található, véges populációs korrekciós tényezőt kell alkalmazni, és az 1. táblázatban bemutatottak szerint kevesebb gazdaságot kell beválasztani a mintába.
Ha egy tagállamban 1 000 gazdaság tartozik a termelőgazdaságok csoportjához, 250 pedig a tenyészgazdaságokéhoz, akkor a termelőgazdaságok közül 147-et, a tenyészgazdaságok közül pedig 102-t kell beválasztani a mintába.
1. táblázat
Azon tenyészsertéseket tartó gazdaságok száma, amelyek a szalmonella- és az MRSA-felmérés bármelyik részében a véges populációnagyság függvényében a mintában szerepelnek (a tenyészsertéseket tartó gazdaságok száma összesen a tagállamokban)
Tenyészsertéseket tartó gazdaságok száma (N) |
Mintanagyság (n) véges populációnagyság esetében, 7,5 %-os pontossággal |
100 000 |
171 |
10 000 |
169 |
5 000 |
166 |
2 000 |
158 |
1 000 |
147 |
500 |
128 |
250 |
102 |
150 |
80 |
125 |
73 |
100 |
64 |
90 |
59 |
80 |
55 |
70 |
50 |
60 |
45 |
50 |
39 |
40 |
33 |
30 |
26 |
20 |
18 |
10 |
10 |
Fel kell készülni a válaszadás elmaradására, például a mintanagyság 10 %-os növelésével minden csoportban. A nem megfelelő gazdaságokat a szalmonella- és az MRSA-felmérés során megfelelő gazdaságokkal kell helyettesíteni (lásd a 2.2.1. szakaszt).
Ha a felmérés kezdetét megelőzően nem lehet megbecsülni a tenyészgazdaságok számát, akkor az anyakocákat tartó gazdaságok teljes száma alapján kell adott számú gazdaságot kiválasztani az 1. táblázatban bemutatottak szerint (X gazdaság). A mintába beválasztott gazdaságok számát legalább 30 %-kal növelni kell ((X + 30 %) gazdaság). A felmérést megelőzően az illetékes hatóságnak meg kell határoznia adott számú – legalább e további 30 %-nak megfelelő számú – tenyészgazdaságot. A gazdaságok felkeresése során a fenti fogalommeghatározásoknak megfelelően a gazdaságot tenyészgazdaságnak vagy termelőgazdaságnak nyilvánítják.
2.3.2. Másodlagos mintanagyság (második szakaszos mintanagyság)
Az egyes kiválasztott gazdaságokban a tenyészsertések 10 véletlenszerűen kiválasztott óljából, karámjából vagy csoportjából kell összegyűjteni a mintákat. Szükség esetén több ólból is állhat egy csoport (például ellésre kijelölt helyiségekben vagy ahol az anyakocákat 10-nél kisebb csoportokban tartják). Minden rutin szalmonellamintát legalább 10 tenyészsertésnek kell alkotnia.
Ha azonban – kisméretű gazdaságokban, illetve az olyan gazdaságokban, amelyekben nagyszámú tenyészsertést a szabadban, kifutóban tartanak – az ólak, karámok vagy csoportok száma 10-nél kevesebb, akkor ugyanabból az ólból, karámból vagy csoportból kell mintát venni, hogy be lehessen nyújtani az összesen 10 rutin szalmonellamintát.
B. rész: Mintagyűjtés és elemzés a szalmonellafelmérés esetében
1. Mintagyűjtés az állományban
1.1. A rutinminta típusa és részletes leírása
A bakteriológiai elemzés céljára összegyűjtött anyag frissen ürített bélsár; ez a minta reprezentálja a vizsgálat tárgyát képező gazdaságot, vagyis az érintett egységet. Mivel minden gazdaság egyedi, a mintavétel megkezdése előtt el kell dönteni, hogy a gazdaság mely óljait, karámjait és csoportjait vetik alá a mintavételnek. Az összegyűjtött mintát – az egymással való szennyeződést elkerülve – külön tárolóba kell helyezni, és a laboratóriumba küldeni.
Minden egyesített mintának legalább 25 g-nak kell lennie; ezen egyesített bélsárminták összegyűjtésére pedig két eljárás alkalmazható:
1. |
Ha egy ól vagy karám területén belül vegyes bélsár halmozódik fel, egy nagyméretű (pl. 20 cm × 20 cm) tampont a bélsártömegen áthúzva biztosítható, hogy legalább 25 g vegyes anyag összegyűljék. Ez például úgy érhető el, hogy a tampont olyan 2 méter hosszú, cikcakkos vonal mentén húzzák végig, amelyet bélsárból származó anyag vastagon borít. Ha szükséges – például meleg időjárás vagy deszkával burkolt padló esetén –, a tampon megfelelő folyadékkal, például ivóvízzel benedvesíthető. |
2. |
Ilyen felhalmozódás hiányában – például mezőn, nagyméretű karámban, ellésre kijelölt létesítményben, vagy olyan ólban vagy egyéb létesítményben, ahol csoportonként kisszámú sertést tartanak – egyéni mintákat kell venni az egyes friss bélsárból, hogy a legalább 10 egyéni minta legalább összesen 25 g mintamennyiséget tegyen ki. Az egyéni minták gyűjtésére szolgáló helyszíneknek reprezentatív módon kell eloszlaniuk az érintett területen. |
Ahol csak kivitelezhető, az első megoldás javallott. Ezen megközelítés során egy-egy mintához legalább 10 sertésnek kell hozzájárulnia; egyébként a második megközelítés alkalmazandó.
1.2. Kiegészítő mintavétel a gazdaságon belüli előfordulás tanulmányozására
A tenyészgazdaságok és termelőgazdaságok teljes mintájából összesen 10 véletlenszerűen kiválasztott gazdaságot vetnek alá intenzívebb mintavételnek. Ezekben a gazdaságokban 10 rutinmintát kell begyűjteni a fentiekben ismertetett módszer szerint (A. rész 2.1. szakasz). Emellett 10 egyéni, legalább 30 g-os mintát kell összegyűjteni minden kiválasztott ólban, melyeket úgy kell azonosítani, hogy ez a 10 egyéni minta összevethető legyen az érintett ólból származó rutinmintával. Ebből a 10 gazdaságból így összesen 10 rutinmintát és 100 (10 × 10) egyéni mintát kell összegyűjteni. Ezeknek a mintáknak a feldolgozása a 2.3.1. szakaszban van leírva.
Ezt a mintavételt a Cseh Köztársaságban, Dániában, az Egyesült Királyságban, Romániában, Svédországban és Szlovéniában kell alkalmazni.
1.3. Információk a mintákról
A mintával kapcsolatban rendelkezésre álló összes lényeges információt fel kell jegyezni az illetékes hatóság által készített mintavételi űrlapra, hogy teljesüljenek a D. részben leírt, adatokra vonatkozó követelmények.
Az egyes mintákra és ezek mintavételi űrlapjára egy egyedi számot tartalmazó címkét kell ragasztani, és ezt a számot kell használni a mintavételtől a vizsgálat végéig, az ól kódjával együtt. Az illetékes hatóság gondoskodik az egyedi számozási rendszer kialakításáról és használatáról.
1.4. A minták szállítása
A mintákat lehetőség szerint + 2 és + 8 °C közötti hőmérsékleten kell tárolni, és a szállítás során óvni kell külső szennyeződéstől. A mintákat a mintavételt követő 36 órán belül a lehető leggyorsabban kell gyorspostával vagy futárral a megfelelő laboratóriumba küldeni, és azoknak a mintavételt követő legkésőbb 72 órán belül kell a laboratóriumba érkezniük.
2. Laboratóriumi elemzési módszerek
2.1. Laboratóriumok
Az elemzést és a szerotípus-meghatározást a nemzeti referencialaboratórium végzi (nrl.). Amennyiben az nrl.-nek nincs kapacitása az elemzések elvégzéséhez vagy az nem az a laboratórium, amely a kimutatást rutinszerűen végzi, az illetékes hatóságok dönthetnek úgy, hogy az elemzések elvégzésére korlátozott számú más olyan laboratóriumot jelölnek ki, amely részt vesz a hatósági szalmonellavizsgálatokban. A laboratóriumoknak bizonyított tapasztalattal kell rendelkezniük az előírt kimutatási módszer alkalmazásában, ezenkívül az ISO 17025 szabványnak megfelelő minőségbiztosítási rendszert kell alkalmazniuk, és alá kell vetniük magukat az nrl.-ek felügyeletének.
2.2. A minták átvétele
A laboratóriumban a mintákat lefagyasztva kell őrizni a bakterológiai vizsgálatok megkezdéséig, amelyeket lehetőleg a kézhezvételtől számított 24 órán belül, de legkésőbb 96 órával a mintavételt követően kell végrehajtani.
2.3. A minták elemzése
A tagállamok garantálják, hogy az összes érintett fél kellőképpen ki legyen képezve az elemzések elvégzésére.
2.3.1. Előkészítés
A laboratóriumban a rutinmintákat gondosan és alaposan összekeverik, mielőtt elemzési céllal 25 g-ot összegyűjtenek.
A gazdaságon belüli előfordulásnak az 1.2. ponttal összhangban lévő értékelésére minden, egyedileg összegyűjtött mintát (30 g) két részre kell osztani. Az egyik, legalább 25 g-os részt alaposan és gondosan össze kell keverni, majd egyénileg kell tenyészteni. A fennmaradó második részt a kiválasztott ólból, csoportból vagy karámból vételezett 10 egyéni mintából származó, mesterségesen egyesített minta elkészítésére kell felhasználni. Ez utóbbi részt úgy készítik el, hogy az egyéni mintákból tízszer 2,5 g mintát egyesítenek, így 25 g mesterségesen egyesített minta jön létre. A mesterségesen egyesített mintákat az elemzést megelőzően gondosan és alaposan összekeverik. Összesen 10 rutinmintát, 10 mesterségesen egyesített mintát és 100 egyéni mintát kell elemezni azon 10 gazdaság mindegyike esetében, amelyet a gazdaságon belüli előfordulás megbecsülése érdekében kiválasztottak.
2.3.2. Kimutatási és azonosítási módszerek
2.3.2.1. A Salmonella kimutatása
A hollandiai bilthoveni Közösségi Szalmonella Referencialaboratórium (Community Reference Laboratory (CRL) for Salmonella) által ajánlott módszert kell használni. A módszert az ISO 6579 D. melléklete írja le: „Szalmonellafajok kimutatása állati ürülékből és az elsődleges gyártási szakasz környezeti mintáiból.” A D. melléklet legújabb változatát kell használni.
2.3.2.2. A Salmonella szerotipizálása
A szalmonellával foglalkozó nrl.-eknek minden egyes Salmonella spp.-ként izolált és megerősített törzset a Kaufmann-White-séma szerint kell szerotipizálni.
Minőségbiztosítási okokból a Közösségi Szalmonella Referencialaboratórium részére el kell küldeni 16 tipizálható törzset és 16 nem tipizálható izolátumot. Ezeknek az izolátumoknak egy hányadát negyedévenként kell elküldeni a közösségi referencialaboratóriumnak. Ha ennél kevesebb törzset izoláltak, akkor az összeset el kell küldeni.
2.3.2.3. A Salmonella spp. fágtipizálása
Amennyiban a Salmonella enteritidis és Salmonella typhimurium izolátumait fágtipizálják (fakultatív), akkor a Health Protection Agency colindale-i (London, Egyesült Királyság) telephelyén található WHO szalmonella-fágtipizálási referenciaközpont által leírt módszereket kell használni.
C. rész: Mintagyűjtés és elemzés ar MRSA-felmérés esetében
1. A minta típusa és részletes leírása
1.1. Mintagyűjtés
Az A. rész szerinti mintavétel során kiválasztott 10 ólból 5-ben öt pormintát kell gyűjteni 5 darab, körülbelül 500 cm2-es steril tampon felhasználásával. Ezt az 5 ólat úgy kell kiválasztani, hogy különböző tenyésztési szakaszban lévő tenyészsertéseket tartalmazzanak. Minden ólban az elválasztófalak felső felületét kell letörölni a tamponnal. Amennyiben nincs elegendő por, akkor kiegészítésként a ventillátorokból stb. kell port gyűjteni. Használat után a poros tampont steril műanyag tasakba kell helyezni.
A mintavétel során el kell kerülni, hogy az épületben aeroszol keletkezzék.
1.2. Információk a mintákról
Az egyes mintákra és ezek mintavételi űrlapjára fel kell ragasztani egy egyedi számot tartalmazó címkét, és ezt a számot kell használni a mintavételtől a vizsgálat végéig. Az illetékes hatóság gondoskodik az egyedi számozási rendszer kialakításáról és használatáról.
1.3. A minták szállítása
A mintákat + 2 °C és + 25 °C (szobahőmérséklet) közötti állandó hőmérsékleten kell tartani, a tárolás és a szállítás során külső szennyeződéstől mentesen. A mintákat a lehető leggyorsabban el kell küldeni a laboratóriumba, ahová a mintavételtől számítva legföljebb 10 nap alatt be kell érkezniük.
2. Laboratóriumi elemzési módszerek
2.1. Laboratóriumok
Az MRSA elemzését és szubtipizálását tapasztalattal rendelkező laboratóriumok végezzék. Ezek a tagállamokban lehetőleg a Staphylococcus aureus-szal és/vagy az antimikrobiális rezisztenciával foglalkozó nemzeti referencialaboratóriumok (nrl.-ek) legyenek. Amennyiben az nrl.-nek nincs kapacitása vagy tapasztalata az elemzések elvégzéséhez vagy az nem az a laboratórium, amely a kimutatást rutinszerűen végzi, akkor az illetékes hatóságnak úgy kell döntenie, hogy az elemzések elvégzésére más tapasztalt laboratóriumot vagy egy másik tagállam nrl.-jét jelöli ki. A laboratóriumoknak bizonyított tapasztalattal kell rendelkezniük az előírt módszerek alkalmazásában, és ISO 17025 tanúsítási rendszerrel kell rendelkezniük. Az engedélyezett laboratóriumok naprakész listája megtekinthető a koppenhágai (Dánia) antimikrobiális rezisztenciával foglalkozó közösségi referencialaboratórium (Community Reference Laboratory for antimicrobial resistance, CRL-AR) weboldalán.
2.2. A minták átvétele
A mintavétel után 10 nappal érkező mintákat el kell dobni, kivéve ha a bakteriológiai vizsgálat 13 napon belül megindulhat. A laboratóriumban + 2 °C és + 25 °C közötti állandó hőmérsékleten kell tartani a mintákat a bakteriológiai vizsgálatig, amelyet a mintavételt követő 13 napon belül el kell végezni.
2.3. A minták elemzése
2.3.1. Szelektív tenyésztés
A laboratóriumban az 5 poros tampont 100 ml 6,5 %-os NaCl-oldattal kiegészített Mueller-Hinton táptalajban kell egyesíteni, és 16–20 órán keresztül 37 °C-on inkubálni. Ebből 1 ml-t fel kell oldani 9 ml tripton szója-táptalajban + 3,5 mg/l cefoxitinban és 75 mg aztreonamban és további 16–20 órán keresztül 37 °C-on kell inkubálni. Ebből egy kanálnyit azután rá kell hinteni egy MRSA iránt szelektív kromatográfiás agarra, és 24–48 órán át 37 °C-on kell inkubálni. A CRL-AR által ajánlott specifikus agart kell használni, amelynek a leírása megtalálható a CLR-AR weboldalán.
A kolónia morfológiája és színe alapján legfeljebb öt MRSA-ra utaló kolóniát kell véragaron továbbtenyészteni. A feltételezett Staphylococcus aureus-t (S. aureus) ebben a szakaszban vagy megfelelő körülmények között kell tárolni (– 80 °C) a későbbi azonosításig és jellemzésig vagy azonnal fel kell dolgozni.
2.3.2. Az MRSA azonosítása
A feltételezett S. aureus-t polimerázlánc-reakcióval kell azonosítani, hogy valóban S. aureus-e és MRSA-e. Az azonosítást multiplex polimeráz láncreakció (PCR) használatával kell elvégezni a mecA gén párhuzamos azonosításával, vagy két különböző PCR-t kell elvégezni. A munkamennyiség korlátozása végett az ötből először csak egy feltételezett S. aureus-izolátumot kell azonosítani. Ha az izolátum MRSA-nak bizonyul, akkor el kell tárolni. Amennyiben az első izolátum MRSA-ként lett meghatározva, akkor nem kell a fennmaradó négy izolátumot megvizsgálni, hanem el lehet dobni őket. Ha az első izolátum nem bizonyul MRSA-nak, akkor a kezdeti öt izolátum közül a következőt is meg kell vizsgálni. Ezt a folyamatot addig kell folytatni, amíg MRSA-t nem találnak, vagy ameddig mind az öt izolátumot meg nem vizsgálták. Alternatív módon a PCR-rel történő azonosítást elő lépésként az egyik mintából származó öt feltételezett kolónia egyesített mintáján is el lehet végezni. Pozitív PCR-eredmény esetében az elemzést egymás után végre kell hajtani az egyes kolóniákon is, hogy meg lehessen határozni a pozitív kolóniát.
Minőségbiztosítási okokból a CRL-AR részére el kell küldeni 16 olyan feltételezett S. aureus-izolátumot, amely nem bizonyult MRSA-nak és 16 MRSA-törzset, amelyek mind a teljes 2008. év során vett mintákból származnak. Ezeknek az izolátumoknak egy hányadát negyedévenként kell elküldeni a CRL-AR-nek. Amennyiben 16-nál kevesebb izolátum bizonyul MRSA-nak, az összes ilyen izolátumot el kell küldeni.
2.3.3. Szubtipizálás az emberi izolátumokkal való lehetséges kapcsolat esetében
A pozitív MRSA-t A típusú Staphylococcusra is be kell vizsgálni (spa-tipizálás). A tipizálást az nrl.-ben vagy ennek felügyelete alatt kell elvégezni, vagy az izolátumokat továbbítani kell a CRL-AR-be, amely elvégzi a tipizálást.
A reprezentatív izolátumok egy részén (körülbelül az egyesített minták számának 2 %-án) multilocus szekvenciatipizálást (MLST) kell végeznie ar nrl.-nek vagy a CRL-AR-nek.
2.3.4. Az antimikrobiális fogékonyság vizsgálata
Az antimikrobiális fogékonyság tesztelése szabadon választható. Ha sor kerül rá, az MRSA-izolátumok antimikrobiális fogékonyságának vizsgálatához legalább a következő antimikrobiális ágensekhez kell mikrooldatot használni: ciprofloxacin, erythromycin, fuzidinsav, gentamicin, linezolid, mupirocin, sulfamethoxazol, trimetoprim, tetracyclin, chloramphenicol, vancomycin és quinupristin/dalfopristin. Az antimikrobiális fogékonyságról a 2003/99/EK irányelv 9. cikkének (1) bekezdésével összhangban kell jelentést tenni.
2.4. Az izolátumok tárolása
Az izolátumokat a nemzeti referencialaboratóriumokban (nrl.) kell tárolni az nrl. kultúragyűjtési módszerével, biztosítva az életképességet és azt, hogy a törzsek tulajdonságai legalább 5 évig ne változzanak. Erre azért van szükség, hogy később is el lehessen végezni például antimikrobiális fogékonyságra vagy más jellemzőtípusokra vonatkozó vizsgálatokat. A CRL-AR-be elküldött izolátumokat is legalább 5 évig kell tárolni. Az izolátumokat olyan körülmények között kell tárolni, amelyek nem teszik lehetővé, hogy tulajdonságaik megváltozzanak (– 80 °C). Ha a felelős laboratóriumnak nem elegendő a tárolási kapacitása, akkor az izolátumokat továbbítani kell a CRL-AR-nek, amely tárolja őket.
3. A laboratóriumok jelentései
Minden elemzési eredményt bizalmas módon kell továbbítani, és kizárólag a laboratóriumból azon tagállam illetékes hatóságának küldhető el, amelyben a pormintát gyűjtötték.
D. rész: A tagállamok jelentései
1. A szalmonella- és az MRSA-felmérés végrehajtásának átfogó leírása
A szövegformátumú jelentésnek legalább az alábbiakat tartalmaznia kell:
a) |
tagállam; |
b) |
a tenyészsertéseket tartó gazdaságok populációjának leírása:
|
c) |
a szalmonellafelmérésből beszerzett és elemzett minták:
|
d) |
a szalmonellafelmérés átfogó eredményei:
|
e) |
a szalmonellafelmérésben a következőkért felelős laboratóriumok:
|
f) |
az MRSA-felmérésből beszerzett és elemzett minták:
|
g) |
az MRSA-felmérés átfogó eredményei: a PCR kimutatása és megerősítése alapján MRSA-val fertőzött tenyészgazdaságok és termelőgazdaságok előfordulása; |
h) |
az MRSA-felmérésben a következőkért felelős laboratóriumok:
|
2. A mintavételezett gazdaságok összes adata és az ennek megfelelő vizsgálati eredmények:
A tagállamoknak a szalmonella- és az MRSA-felmérés eredményeit elektronikus úton, a Bizottság által rendelkezésre bocsátott adatszótár és adatgyűjtésre vonatkozó előírások felhasználásával készült nyers adatként kell a Bizottságnak benyújtaniuk.
2.1. Információk a gazdaságról
A tagállamoknak az alábbi információkat kell összegyűjteniük és a Bizottság számára továbbítaniuk a mintába kiválasztott gazdaságokról:
a) |
a gazdaság kódja; |
b) |
a gazdaság termelési típusa:
|
c) |
a gazdaság mérete: a mintavétel idején a gazdaságban tartott tenyészsertések száma (a felnőtt állatokról vezetett nyilvántartás); |
d) |
állománypótlási gyakorlat: minden sertést állománypótlásra vásároltak; néhány állománypótló sertés saját tenyésztésből származik, illetve az összes állománypótló sertés saját tenyésztésből származik; |
e) |
(önkéntesen:) a hasmenés klinikai tünetei: Jelentkeztek-e a hasmenés tünetei a mintavételt megelőző 3 hónap során? |
2.2. A szalmonellafelmérés során gyűjtött összes mintára vonatkozó információk
A szalmonellafelmérés keretében a tagállamoknak az alábbi információkat kell összegyűjteniük a laboratóriumba küldött mintákról:
a) |
a minta kódja; |
b) |
a kezdeti elemzésben részt vevő laboratórium kódja; |
c) |
a mintavétel dátuma; |
d) |
a laboratóriumi elemzés kezdetének dátuma; |
e) |
a Salmonella kimutatása: minőségi eredmény (pozitív/negatív); |
f) |
a Salmonella szerotipizálása: kimutatott szerotípus(ok) (több is lehet); |
g) |
a sertések életkora: minden emse, illetve vegyes korú tenyészsertések; |
h) |
neme: csak anyakocák, anyakocák és kanok vagy csak kanok; |
i) |
tenyésztési szakasz: anyaság; pároztatás, vemhesség (egyéb?); |
j) |
tartás: deszkával burkolt padlózat (teljesen/részben); szilárd padlózat; szalma vagy más; |
k) |
takarmányozás: kizárólag összetett takarmányt kapnak-e az ólban, karámban vagy csoportban tartott sertések? |
l) |
takarmánykiegészítő: kiegészítik-e a takarmányt a szalmonellacsökkentő anyaggal (mint például szerves sav, probiotikum)? |
m) |
antibiotikum rendszeres használata: használnak-e az ebbe a csoportba tartozó összes állatnál antibiotikumot valamilyen formában beadva? |
n) |
az a dátum, amikor az állatok utoljára antimikrobiális szert kaptak (az elmúlt négy hét során). |
2.3. A szalmonellafelmérés során gyűjtött mintákra vonatkozó további információk a gazdaságon belüli előforduláshoz
Az alábbi kiegészítő információkat a gazdaságon belüli előfordulás minden egyes mintavételének keretében a laboratóriumba küldött egyéni mintákkal kapcsolatban össze kell gyűjteni a tagállamokban:
a) |
az egyesített minta kódja; |
b) |
a Salmonella kimutatása az egyes mintákban: minőségi eredmény (pozitív/negatív); |
c) |
a Salmonella szerotipizálása az egyes mintákban: kimutatott szerotípus(ok) (több is lehetséges). |
2.4. Az MRSA-felmérés során gyűjtött mintákra vonatkozó információk
A következő információkat kell összegyűjteni a tagállamokban és minden egyes laboratóriumba küldött minta esetében:
a) |
a minta kódja; |
b) |
a kimutatásban részt vevő laboratórium kódja/neve; |
c) |
a mintavétel dátuma; |
d) |
a laboratóriumi elemzés kezdetének dátuma; |
e) |
az MRSA-kimutatás eredménye (pozitív/negatív); |
f) |
a PCR-ben részt vevő laboratórium kódja/neve; |
g) |
a PCR eredménye; |
h) |
a spa-tipizálásban részt vevő laboratórium kódja/neve; |
i) |
a spa-tipizálás eredménye; |
j) |
az MLST-tipizálásban részt vevő laboratórium kódja/neve; |
k) |
az MLST-tipizálás eredménye. |
II. MELLÉKLET
A TAGÁLLAMOK SZÁMÁRA ADHATÓ, AZ 5. CIKKBEN EMLÍTETT LEGNAGYOBB KÖZÖSSÉGI PÉNZÜGYI HOZZÁJÁRULÁS
Tagállam |
Az elemzések társfinanszírozásának legnagyobb teljes összege (EUR) |
Belgium – BE |
74 003 |
Bulgária – BG |
64 672 |
Cseh Köztársaság – CZ |
120 621 |
Dánia – DK |
114 829 |
Németország – DE |
71 750 |
Észtország – EE |
11 583 |
Írország – IE |
53 732 |
Görögország – EL |
48 584 |
Spanyolország – ES |
102 317 |
Franciaország – FR |
102 317 |
Olaszország – IT |
98 134 |
Ciprus – CY |
24 775 |
Lettország – LV |
4 183 |
Litvánia – LT |
17 053 |
Luxemburg – LU |
14 801 |
Magyarország – HU |
92 021 |
Málta – MT |
0 |
Hollandia – NL |
107 786 |
Ausztria – AT |
73 037 |
Lengyelország – PL |
105 212 |
Portugália – PT |
67 889 |
Románia – RO |
126 734 |
Szlovénia – SI |
93 594 |
Szlovákia – SK |
66 924 |
Finnország – FI |
80 116 |
Svédország – SE |
93 594 |
Egyesült Királyság – UK |
120 621 |
Összesen |
1 950 878 |
III. MELLÉKLET
HITELES PÉNZÜGYI JELENTÉS A TENYÉSZSERTÉS-ÁLLOMÁNYOKBAN A SALMONELLA SPP. ÉS AZ MRSA ELŐFORDULÁSÁRA VONATKOZÓ ALAPFELMÉRÉS VÉGREHAJTÁSÁRÓL
Jelentéstételi időszak:
— |
A szalmonellafelmérés esetében … -tól/-től … -ig |
— |
Az MRSA-felmérés esetében … -tól/-től … -ig |
Nyilatkozat a felmérés során felmerült és közösségi pénzügyi hozzájárulással támogatható költségekről:
A közösségi pénzügyi hozzájárulást biztosító bizottsági határozat hivatkozási száma:
…
…
Az alábbi tevékenységekkel kapcsolatban felmerült költségek |
Vizsgálatok/tamponok száma |
A vizsgálatoknak és a tamponoknak a jelentéstételi időszak során felmerülő összes költsége (nemzeti pénznemben) |
Salmonella spp. bakteriológia |
|
|
Salmonella-izolátumok szerotipizálása |
|
|
MRSA kimutatása |
|
|
MRSA azonosításai PCR-rel |
|
|
MRSA spa-tipizálása |
|
|
MRSA MLST-tipizálása |
|
|
MRSA vizsgálati tamponok |
|
|
A kedvezményezett nyilatkozata
Igazolom, hogy
— |
a fent felsorolt költségek valósak és a 2008/55/EK határozatban meghatározott feladatok elvégzésével kapcsolatban merültek fel, valamint nélkülözhetetlenek voltak a feladatok megfelelő elvégzéséhez, |
— |
a költségeket alátámasztó összes dokumentum rendelkezésre áll könyvvizsgálati célokra, |
— |
ehhez a felméréshez nem igényeltetett más közösségi pénzügyi hozzájárulás. |
Kelt:
Pénzügyi felelős:
Aláírás: