This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62011CJ0380
Az ítélet összefoglalása
Az ítélet összefoglalása
C-380/11. sz. ügy
DI. VI. Finanziaria di Diego della Valle & C. SapA
kontra
Administration des contributions en matière d’impôts
(a Tribunal administratif [Luxemburg] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Letelepedés szabadsága — EUMSZ 49. cikk — Adójogszabályok — Vagyonadó — A vagyonadó-csökkentés kedvezményének feltételei — A vagyonadó-alanyiság elvesztése a székhely más tagállamba való áthelyezése miatt — Korlátozás — Igazolás — Nyomós közérdekek”
Az ítélet összefoglalása – A Bíróság ítélete (negyedik tanács), 2012. szeptember 6.
Személyek szabad mozgása – Letelepedés szabadsága – A Szerződés rendelkezései – Hatály – Nemzeti jog szerinti társaság székhelyének áthelyezése más tagállamba – Az áthelyezés esetén irányadó nemzeti adószabályozás – Bennfoglaltság
(EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 54. cikk)
Személyek szabad mozgása – Letelepedés szabadsága – Korlátozások – Adójogszabályok – Vagyonadó – Olyan tagállami szabályozás, amely a vagyonadó-csökkentés biztosítását ahhoz a feltételhez köti, hogy a következő öt év során ezen adó alanyának kell maradni – Megengedhetetlenség – Az adóztatási joghatóság kiegyensúlyozott megosztásával és az adórendszer koherenciája fenntartásának szükségességével való igazolás – Hiány
(EUMSZ 49. cikk)
Személyek szabad mozgása – Letelepedés szabadsága – Korlátozások – Igazolás – Közérdeken alapuló nyomós indokok – Adóbevételek keresése – Megengedhetetlenség
(EUMSZ 49. cikk)
Lásd a határozat szövegét.
(vö. 29–31. pont)
Az EUMSZ 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy – abban az esetben, ha valamely társaság székhelyét áthelyezi egyik tagállamból a másikba – azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a vagyonadó-csökkentés biztosítását ahhoz a feltételhez köti, hogy a következő öt adóév alatt ezen adó alanyának kell maradni.
A letelepedés szabadságának ilyen korlátozását nem lehet az adóztatási joghatóság tagállamok közötti kiegyensúlyozott megosztásának követelményével igazolni. Ugyanis az, hogy a társaságtól visszavonják azt a vagyonadó-csökkentést, amelyben részesült, és a székhelyének eltérő tagállamba történő áthelyezése időpontjában azonnali fizetésre kötelezik, nem biztosítja sem a származási tagállam adóztatási joghatóságát, sem az adóztatási joghatóságnak az érintett tagállamok közötti kiegyensúlyozott megosztását, amennyiben a kedvezmény visszavonásának mechanizmusa természetéből fakadóan feltételezi, hogy a tagállam előzőleg elfogadta e kedvezmény megadását, és következésképpen a honos adóalanyok vagyonadójának csökkentését, ha a nemzeti szabályozásban előírt feltételek teljesültek.
Ez a korlátozás annál kevésbé igazolható a nemzeti adórendszer koherenciája biztosításának szükségességével, amennyiben nincs közvetlen kapcsolat egyrészt a nemzeti szabályozásban előírt feltételeket teljesítő társaságnak biztosított vagyonadó-csökkentés, és másrészt e szabályozásnak különösen azon célja között, hogy az említett adóelőnyt a társasági adóból és a kereskedelmi nyereségadóból származó kiegészítő bevételek által egyenlítsék ki 5 év alatt.
(vö. 44–46., 48., 52. pont és a rendelkező rész)
Lásd a határozat szövegét.
(vö. 50. pont)
C-380/11. sz. ügy
DI. VI. Finanziaria di Diego della Valle & C. SapA
kontra
Administration des contributions en matière d’impôts
(a Tribunal administratif [Luxemburg] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Letelepedés szabadsága — EUMSZ 49. cikk — Adójogszabályok — Vagyonadó — A vagyonadó-csökkentés kedvezményének feltételei — A vagyonadó-alanyiság elvesztése a székhely más tagállamba való áthelyezése miatt — Korlátozás — Igazolás — Nyomós közérdekek”
Az ítélet összefoglalása – A Bíróság ítélete (negyedik tanács), 2012. szeptember 6.
Személyek szabad mozgása — Letelepedés szabadsága — A Szerződés rendelkezései — Hatály — Nemzeti jog szerinti társaság székhelyének áthelyezése más tagállamba — Az áthelyezés esetén irányadó nemzeti adószabályozás — Bennfoglaltság
(EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 54. cikk)
Személyek szabad mozgása — Letelepedés szabadsága — Korlátozások — Adójogszabályok — Vagyonadó — Olyan tagállami szabályozás, amely a vagyonadó-csökkentés biztosítását ahhoz a feltételhez köti, hogy a következő öt év során ezen adó alanyának kell maradni — Megengedhetetlenség — Az adóztatási joghatóság kiegyensúlyozott megosztásával és az adórendszer koherenciája fenntartásának szükségességével való igazolás — Hiány
(EUMSZ 49. cikk)
Személyek szabad mozgása — Letelepedés szabadsága — Korlátozások — Igazolás — Közérdeken alapuló nyomós indokok — Adóbevételek keresése — Megengedhetetlenség
(EUMSZ 49. cikk)
Lásd a határozat szövegét.
(vö. 29–31. pont)
Az EUMSZ 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy – abban az esetben, ha valamely társaság székhelyét áthelyezi egyik tagállamból a másikba – azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a vagyonadó-csökkentés biztosítását ahhoz a feltételhez köti, hogy a következő öt adóév alatt ezen adó alanyának kell maradni.
A letelepedés szabadságának ilyen korlátozását nem lehet az adóztatási joghatóság tagállamok közötti kiegyensúlyozott megosztásának követelményével igazolni. Ugyanis az, hogy a társaságtól visszavonják azt a vagyonadó-csökkentést, amelyben részesült, és a székhelyének eltérő tagállamba történő áthelyezése időpontjában azonnali fizetésre kötelezik, nem biztosítja sem a származási tagállam adóztatási joghatóságát, sem az adóztatási joghatóságnak az érintett tagállamok közötti kiegyensúlyozott megosztását, amennyiben a kedvezmény visszavonásának mechanizmusa természetéből fakadóan feltételezi, hogy a tagállam előzőleg elfogadta e kedvezmény megadását, és következésképpen a honos adóalanyok vagyonadójának csökkentését, ha a nemzeti szabályozásban előírt feltételek teljesültek.
Ez a korlátozás annál kevésbé igazolható a nemzeti adórendszer koherenciája biztosításának szükségességével, amennyiben nincs közvetlen kapcsolat egyrészt a nemzeti szabályozásban előírt feltételeket teljesítő társaságnak biztosított vagyonadó-csökkentés, és másrészt e szabályozásnak különösen azon célja között, hogy az említett adóelőnyt a társasági adóból és a kereskedelmi nyereségadóból származó kiegészítő bevételek által egyenlítsék ki 5 év alatt.
(vö. 44–46., 48., 52. pont és a rendelkező rész)
Lásd a határozat szövegét.
(vö. 50. pont)