EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62006CJ0350
Az ítélet összefoglalása
Az ítélet összefoglalása
C-350/06. és C-520/06. sz. egyesített ügyek
Gerhard Schultz-Hoff
kontra
Deutsche Rentenversicherung Bund
és
Stringer és társai
kontra
Her Majesty’s Revenue and Customs
(a Landesarbeitsgericht Düsseldorf [Németország] és a House of Lords [Egyesült Királyság] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelmek)
„Munkafeltételek — Munkaidő-szervezés — 2003/88/EK irányelv — A fizetett éves rendes szabadsághoz való jog — Betegszabadság — A betegszabadsággal időben egybeeső éves rendes szabadság — A szerződés megszűnéséig betegség miatt ki nem vett fizetett éves szabadság pénzbeli megváltása”
V. Trstenjak főtanácsnok indítványa, az ismertetés napja: 2008. január 24. I ‐ 182
V. Trstenjak főtanácsnok indítványa, az ismertetés napja: 2008. január 24. I ‐ 210
A Bíróság ítélete (nagytanács), 2009. január 20. I ‐ 240
Az ítélet összefoglalása
Szociálpolitika – A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme – Munkaidő-szervezés – A fizetett éves rendes szabadsághoz való jog
(2003/88 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 7. cikk, (1) bekezdés)
Szociálpolitika – A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme – Munkaidő-szervezés – A fizetett éves rendes szabadsághoz való jog
(2003/88 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 7. cikk, (1) bekezdés)
Szociálpolitika – A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme – Munkaidő-szervezés – A fizetett éves rendes szabadsághoz való jog
(2003/88 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 7. cikk, (2) bekezdés)
A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló 2003/88 irányelv 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés vagy gyakorlat, amely szerint a betegszabadságon lévő munkavállaló nem jogosult arra, hogy a betegszabadság időtartamába tartozó időszak alatt fizetett éves szabadságot vegyen ki.
A 2003/88 irányelvvel az olyan nemzeti rendelkezés vagy gyakorlat sem ellentétes, amely a betegszabadságon lévő munkavállaló számára lehetővé teszi, hogy ezen időszak alatt fizetett éves szabadságot vegyen ki.
A fizetett éves szabadsághoz való jog gyakorlásának és alkalmazásának feltételeit ugyanis a tagállamoknak kell meghatározniuk a belső joguk keretében azon konkrét körülmények előírásával, amelyek mellett a munkavállalók e jogukkal élhetnek, tartózkodva ugyanakkor attól, hogy e jog keletkezését, amely közvetlenül az említett irányelvből következik, bármely feltételnek alávetnék.
(vö. 28., 31., 32. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló 2003/88 irányelv 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés vagy gyakorlat, amely előírja, hogy a fizetett éves szabadságra vonatkozó igény a referencia-időszak és/vagy a szabadság átvitelére a nemzeti jog által meghatározott időszak végén megszűnik, ha a munkavállaló a teljes referencia-időszak vagy annak egy része során betegszabadságon volt, és a munkaképtelensége a munkaviszonyának a megszűnéséig fennállt, ami miatt nem tudta gyakorolni a fizetett éves szabadsághoz való jogát.
(vö. 49., 52. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló 2003/88 irányelv 7. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés vagy gyakorlat, amely előírja, hogy a munkaviszony megszűnésekor a ki nem vett fizetett éves szabadság pénzbeli megváltásának nincs helye abban az esetben, ha a munkavállaló a teljes referencia-időszak vagy annak egy része és/vagy a szabadság átvitelére nyitva álló időszak során betegszabadságon volt, ami miatt nem tudta gyakorolni a fizetett éves szabadsághoz való jogát.
Az említett pénzbeli megváltás kiszámítása szempontjából a munkavállaló rendes munkabére, amely a fizetett éves szabadságnak megfelelő pihenőidő alatt a részére fizetendő, szintén meghatározó.
(vö. 62. pont és a rendelkező rész 3. pontja)