EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 02010R0904-20181105
Council Regulation (EU) No 904/2010 of 7 October 2010 on administrative cooperation and combating fraud in the field of value added tax (recast)
Consolidated text: A Tanács 904/2010/EU rendelete (2010. október 7.) a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről (átdolgozás)
A Tanács 904/2010/EU rendelete (2010. október 7.) a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről (átdolgozás)
02010R0904 — HU — 05.11.2018 — 002.001
Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül
A TANÁCS 904/2010/EU RENDELETE (2010. október 7.) a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről (HL L 268, 2010.10.12., 1. o) |
Módosította:
|
|
Hivatalos Lap |
||
Szám |
Oldal |
Dátum |
||
L 158 |
1 |
10.6.2013 |
||
L 259 |
1 |
16.10.2018 |
A TANÁCS 904/2010/EU RENDELETE
(2010. október 7.)
a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről
(átdolgozás)
I.
FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
(1) E rendelet azon feltételeket állapítja meg, amelyek szerint a héára vonatkozó jogszabályok alkalmazásáért felelős illetékes tagállami hatóságok együttműködnek egymással és a Bizottsággal annak érdekében, hogy biztosítsák e jogszabályok tiszteletben tartását.
E célból a rendelet megállapítja azon szabályokat és eljárásokat, amelyek szerint a tagállamok illetékes hatóságai együttműködnek és átadják egymásnak a héa helyes megállapításához, a héa – különösen a Közösségen belüli ügyletek esetében történő – helyes alkalmazásának ellenőrzéséhez és a héacsalás elleni küzdelemhez szükséges információkat. E rendelet meghatározza különösen azokat a szabályokat és eljárásokat, amelyek szerint a tagállamok elektronikus úton összegyűjtik és kölcsönösen átadják az említett információkat.
(2) Ez a rendelet meghatározza, hogy az (1) bekezdésben említett hatóságok milyen feltételek szerint nyújtanak segítséget a héabevételeknek a tagállamok összességében történő védelméhez.
(3) Ez a rendelet nem érinti a kölcsönös bűnügyi jogsegélyre vonatkozó szabályok tagállamokbeli alkalmazását.
(4) Ez a rendelet szabályokat és eljárásokat is megállapít a 2006/112/EK irányelv XII. címének 6. fejezete szerinti különös szabályozás keretében elektronikus úton nyújtott szolgáltatásokra vonatkozó héaadatok elektronikus úton történő cseréjére, valamint az esetleges ezt követő információcserére, és – amenynyiben e különös szabályozás alá tartozó szolgáltatásokról van szó – a pénzösszegeknek az illetékes tagállami hatóságok közötti átutalására.
2. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
a) |
„központi kapcsolattartó iroda” : a 4. cikk (1) bekezdése szerint kijelölt hivatal, amely a közigazgatási együttműködés területén a tagállamokkal történő kapcsolattartás fő felelőse; |
b) |
„kapcsolattartó szerv” : a központi kapcsolattartó irodán kívüli bármely más szerv, amelyet az illetékes hatóság a 4. cikk (2) bekezdése szerint ekként kijelölt az e rendelet alapján megvalósuló közvetlen információcsere lefolytatására; |
c) |
„illetékes tisztviselő” : minden olyan tisztviselő, akit az illetékes hatóság a 4. cikk (3) bekezdése szerint felhatalmazott az e rendelet alapján megvalósuló közvetlen információcsere lefolytatására; |
d) |
„megkereső hatóság” : a központi kapcsolattartó iroda, egy kapcsolattartó szerv vagy bármely olyan illetékes tagállami tisztviselő, aki az illetékes hatóság nevében segítségnyújtás iránti megkeresést küld; |
e) |
„megkeresett hatóság” : a központi kapcsolattartó iroda, egy kapcsolattartó szerv vagy bármely olyan illetékes tagállami tisztviselő, aki az illetékes hatóság nevében a segítségnyújtás iránti megkeresést fogadja; |
f) |
„Közösségen belüli ügylet” : Közösségen belüli termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás; |
g) |
„Közösségen belüli termékértékesítés” : bármely olyan termékértékesítés, amelyet a 2006/112/EK irányelv 262. cikkében meghatározott összesítő nyilatkozat keretében be kell jelenteni; |
h) |
„Közösségen belüli szolgáltatásnyújtás” : bármely olyan szolgáltatásnyújtás, amelyet a 2006/112/EK irányelv 262. cikkében meghatározott összesítő nyilatkozat keretében be kell jelenteni; |
i) |
„Közösségen belüli termékbeszerzés” : ingó vagyon feletti tulajdonosi rendelkezési jog megszerzése a 2006/112/EK irányelv 20. cikke szerint; |
j) |
„héaazonosító szám” : a 2006/112/EK irányelv 214., 215. és 216. cikkében előírt azonosító szám; |
k) |
„közigazgatási vizsgálat” : feladataik ellátása során a tagállamok által végzett minden olyan ellenőrzés, vizsgálat és egyéb cselekvés, amelynek célja a héára vonatkozó szabályozás megfelelő alkalmazásának biztosítása; |
l) |
„automatikus csere” : előre meghatározott információ előzetes megkeresés nélküli szisztematikus közlése egy másik tagállammal; |
m) |
„önkéntes csere” : információ előzetes megkeresés nélküli, nem szisztematikus közlése egy másik tagállammal bármely időpontban; |
n) |
„személy” : i. természetes személy; ii. jogi személy; vagy iii. a tagállam hatályos jogszabályai alapján a jogi személyiség nélküli jogképes személyegyesülés (társulás); vagy iv. bármilyen jellegű vagy formájú, jogi személyiséggel rendelkező vagy jogi személyiség nélküli egyéb jogi konstrukció, amely héaköteles ügyleteket folytat; |
o) |
„automatikus hozzáférés” : egy elektronikus rendszernek az abban foglalt bizonyos információkhoz való hozzáférés céljából történő késedelem nélküli igénybevételi lehetősége; |
p) |
„elektronikus úton” : adatok elektronikus berendezések segítségével történő feldolgozása, a digitális tömörítést is beleértve, és tárolása vezetékes vagy rádión történő továbbítás, optikai technológiák vagy más elektromágneses megoldás alkalmazásával; |
q) |
„CCN/CSI-hálózat” : a közös kommunikációs hálózaton (a továbbiakban: CCN) és a közös rendszerinterfészen (a továbbiakban: CSI) alapuló, az illetékes hatóságok között a vám- és adóügy területén megvalósuló teljes körű elektronikus információtovábbítás biztosítása érdekében az Unió által kifejlesztett közös felület; |
r) |
„egyidejű ellenőrzés” : egy vagy több, egymással kapcsolatban álló adóalany adóügyi helyzetének összehangolt ellenőrzése legalább két olyan részt vevő tagállam szervezésében, amelyek közös vagy egymást kiegészítő érdekekkel rendelkeznek. |
(2) 2015. január 1-jétől a 2006/112/EK irányelv 358., 358a. és 369a. cikkében foglalt fogalommeghatározások e rendelet céljaira is alkalmazandók.
3. cikk
Az illetékes hatóságok azok, amelyek nevében e rendeletet akár közvetlenül, akár átruházott hatáskörben alkalmazni kell.
2010. december 1-jéig minden tagállam megnevezi a Bizottságnak az e rendelet alkalmazása céljából illetékes hatóságát, és ezt követően annak bármely változásáról késedelem nélkül tájékoztatja a Bizottságot.
Horvátország 2013. július 1-jéig értesíti a Bizottságot az e rendelet alkalmazása céljából illetékes hatóságáról, és a második bekezdésben említetteknek megfelelően ezt követően annak bármely változásáról tájékoztatja a Bizottságot.
A Bizottság a tagállamok illetékes hatóságainak jegyzékét hozzáférhetővé teszi a tagállamok számára és ezt az információt közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
4. cikk
(1) Minden tagállam kijelöl egyetlen központi kapcsolattartó irodát, amelyre a közigazgatási együttműködés terén a többi tagállammal fenntartott kapcsolat tekintetében főfelelősséget ruháznak. A tagállam erről értesíti a Bizottságot és a többi tagállamot. A központi kapcsolattartó iroda a Bizottsággal való kapcsolattartásért felelős hivatalként is kijelölhető.
(2) Minden tagállam illetékes hatósága kapcsolattartó szerveket jelölhet ki. A központi kapcsolattartó iroda felelős azért, hogy e szervek jegyzéke naprakész és a többi érintett tagállam központi kapcsolattartó irodája számára hozzáférhető legyen.
(3) Ezen túlmenően minden tagállam illetékes hatósága az általa meghatározott feltételeknek megfelelően kijelölhet olyan illetékes tisztviselőket is, akik e rendelet alapján közvetlenül cserélhetnek információt. Ilyen esetben a szóban forgó hatóság korlátozhatja e kijelölés hatáskörét. A központi kapcsolattartó iroda felelős azért, hogy e tisztviselők jegyzéke naprakész és a többi érintett tagállam központi kapcsolattartó irodája számára hozzáférhető legyen.
(4) Azokat a tisztviselőket, akik a 28., a 29. és a 30. cikk alapján információt cserélnek, e tekintetben illetékes tisztviselőknek kell tekinteni, összhangban az illetékes hatóságok által megállapított feltételekkel.
5. cikk
A kapcsolattartó szerv vagy illetékes tisztviselő a segítségnyújtásra vonatkozó megkeresés vagy az ilyen megkeresésre adott válasz küldéséről vagy átvételéről, az erre vonatkozó szabályok alapján értesíti tagállama központi kapcsolattartó irodáját.
6. cikk
A kapcsolattartó szerv vagy illetékes tisztviselő a területi vagy működési illetékességén túlmenő cselekvést igénylő segítségnyújtási megkeresés átvétele után a megkeresést haladéktalanul továbbítja tagállamának központi kapcsolattartó irodájához, és erről értesíti a megkereső hatóságot. Ilyen esetben a 10. cikkben megállapított határidő a kérelemnek a központi kapcsolattartó iroda részére történő továbbítását követő napon veszi kezdetét.
II.
FEJEZET
INFORMÁCIÓCSERE MEGKERESÉSRE
1.
SZAKASZ
Információ és közigazgatási vizsgálat iránti megkeresés
7. cikk
(1) A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság átadja az 1. cikkben említett információkat, beleértve az egyedi esetekre vonatkozókat is.
(2) Az (1) bekezdésben említett információátadás céljából a megkeresett hatóság elvégzi az említett információk megszerzéséhez szükséges közigazgatási vizsgálatokat.
▼M2 —————
(4) Az (1) bekezdésben említett megkeresés tartalmazhat egyedi közigazgatási vizsgálat iránti indokolt megkeresést. A megkeresett hatóság szükség esetén a megkereső hatósággal konzultálva végzi el a közigazgatási vizsgálatot. Amennyiben a megkeresett hatóság a közigazgatási vizsgálatot szükségtelennek találja, ennek indokait haladéktalanul közli a megkereső hatósággal.
Az első albekezdés ellenére, azoknak az összegeknek a vizsgálata, amelyeket a megkeresett hatóság tagállamában letelepedett valamely adóalany bevallott vagy be kellett volna vallania, és amelyek az ezen adóalany által teljesített, a megkereső hatóság tagállamában adóztatandó termékértékesítéshez vagy szolgáltatásnyújtáshoz kapcsolódnak, kizárólag a következő indokok valamelyike alapján tagadható meg:
a) az 54. cikk (1) bekezdésében foglalt indokkal, amelyet a megkeresett hatóság az e bekezdés és az 54. cikk (1) bekezdése közötti kölcsönhatással kapcsolatos, az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban elfogadandó legjobb gyakorlatok nyilatkozatával összhangban bírált el;
b) az 54. cikk (2), (3) vagy (4) bekezdésében foglalt indokkal;
c) azzal az indokkal, hogy a megkeresett hatóság a megkereső hatóság részére ugyanarról az adóalanyról már szolgáltatott két évnél nem régebben lefolytatott közigazgatási vizsgálatból származó információkat.
Amennyiben a megkeresett hatóság a második albekezdésben említett közigazgatási vizsgálat elvégzését az a) vagy a b) pontban foglalt indokkal utasítja el, a megkereső hatóságot ennek ellenére is tájékoztatnia kell az adóalany által az előző két év során a megkereső hatóság szerinti tagállamban teljesített valamennyi vonatkozó termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás időpontjáról és értékéről.
(4a) Ha legalább két tagállam illetékes hatósága úgy ítéli meg, hogy az e cikk (4) bekezdésének második albekezdésében említett összegeket illetően közigazgatási vizsgálatra van szükség, és közös, indokolással ellátott megkeresést nyújtanak be, amelyben feltüntetik a héacsalás kockázatára utaló tényeket vagy bizonyítékokat, a megkeresett hatóság nem tagadhatja meg a vizsgálat elvégzését, kivéve az 54. cikk (1) bekezdésének b) pontjában, illetve az 54. cikk (2), (3) vagy (4) bekezdésében foglalt indokok alapján. Ha a megkeresett tagállam már rendelkezik a kért információkkal, azokat átadja a megkereső tagállamoknak. Ha a megkereső tagállamok nem tartják kielégítőnek a kapott információkat, felkérik a megkeresett tagállamot a közigazgatási vizsgálat további folytatására.
A megkeresett tagállam erre irányuló kérésére a megkereső hatóságok által felhatalmazott tisztviselők is részt vesznek a közigazgatási vizsgálatban. Ebben az esetben a közigazgatási vizsgálatot közösen kell elvégezni, a megkeresett tagállam irányításával és jogszabályaival összhangban. A megkereső hatóságok tisztviselői beléphetnek ugyanazokba a helyiségekbe, amelyekbe a megkeresett hatóság tisztviselői beléphetnek, és hozzáférhetnek ugyanazokhoz a dokumentumokhoz, amelyekhez a megkeresett hatóság tisztviselői hozzáférhetnek, továbbá – amennyiben ezt a megkeresett tagállam jogszabályai a saját tisztviselői számára engedélyezik – adóalanyokat kérdezhetnek ki. A megkereső hatóságok tisztviselői kizárólag a közigazgatási vizsgálat végzése céljából gyakorolhatják vizsgálati hatáskörüket.
Ha a megkeresett tagállam nem kérte a megkereső tagállam tisztviselőinek részvételét a vizsgálatban, bármely megkereső tagállam tisztviselői számára biztosítani kell annak a lehetőségét, hogy jelen legyenek a közigazgatási vizsgálatnál és gyakorolják a 28. cikk (2) bekezdésében meghatározott jogkörüket, amennyiben teljesülnek a megkeresett tagállam nemzeti joga szerinti feltételek. Az említett megkereső tagállamok tisztviselői számára a jelenlétet konzultációs jelleggel minden esetben biztosítani kell.
Amennyiben a megkereső tagállamok tisztviselőinek részt kell venniük a közigazgatási vizsgálatban vagy annál jelen kell lenniük, a közigazgatási vizsgálatot csak akkor lehet lefolytatni, ha a közigazgatási vizsgálat céljából való részvételük, illetve jelenlétük biztosított.
(5) A kért információ megszerzése, illetve a kért közigazgatási vizsgálat lefolytatása céljából a megkeresett hatóság vagy a közigazgatási hatóság, amelyhez a megkeresett hatóság fordult, úgy jár el, mintha az eljárást saját feladatai ellátása során vagy saját tagállama valamely más hatóságának megkeresésére folytatná le.
8. cikk
A 7. cikkben említett, információ és közigazgatási vizsgálat iránti megkereséseket az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban elfogadott formanyomtatvány felhasználásával küldik meg, kivéve az 50. cikkben említett esetekben vagy kivételes esetben, ha a megkereséshez magyarázatot is mellékelnek arról, hogy a megkereső hatóság miért nem tartja megfelelőnek a formanyomtatványt.
9. cikk
(1) A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság az összes, birtokában lévő vagy megszerzett, az ügyre vonatkozó információt, valamint a közigazgatási vizsgálat eredményeit jelentések, nyilatkozatok és egyéb dokumentumok vagy ezek hitelesített másolatainak vagy kivonatainak formájában továbbítja a megkereső hatóságnak.
(2) Eredeti dokumentumok átadására csak akkor kerülhet sor, ha ez nem ellentétes a megkeresett hatóság székhelye szerinti tagállam hatályos rendelkezéseivel.
2.
SZAKASZ
Az információszolgáltatás határideje
10. cikk
A megkeresett hatóság a 7. és a 9. cikkben említett információt a lehető leggyorsabban, de legkésőbb a megkeresés kézhezvételétől számított három hónapon belül átadja.
Amennyiben azonban a kért információ már a megkeresett hatóság rendelkezésére áll, az említett határidő egy hónap.
11. cikk
Bizonyos különleges kategóriákba tartozó esetekben a megkeresett és a megkereső hatóság a 10. cikkben megállapított határidőktől eltérő határidőkben is megállapodhat.
12. cikk
Amennyiben a megkeresett hatóság a megkeresésre a határidő végéig nem tud választ adni, a megkereső hatósággal haladéktalanul közli írásban ennek okát és a válasz várható időpontját.
III.
FEJEZET
INFORMÁCIÓCSERE ELŐZETES MEGKERESÉS NÉLKÜL
13. cikk
(1) Az 1. cikkben említett információt minden tagállam illetékes hatósága előzetes megkeresés nélkül továbbítja a többi érintett tagállam illetékes hatóságának, a következő esetekben:
a) az adóztatásra a rendeltetési tagállamban kerül sor, és a rendeltetési tagállam ellenőrzési rendszerének hatékony működéséhez szükség van a származási tagállam által szolgáltatott információra;
b) valamely tagállam okkal feltételezi, hogy a másik tagállamban a héára vonatkozó szabályozást megsértették vagy feltehetőleg megsértették;
c) a másik tagállamban az adóbevétel-kiesés veszélye áll fenn.
(2) Az előzetes megkeresés nélküli információcsere vagy a 14. cikk értelmében automatikus, vagy a 15. cikk értelmében önkéntes.
(3) Az információkat formanyomtatványok útján kell továbbítani, kivéve az 50. cikkben említett esetekben, illetve olyan egyedi esetekben, amikor az érintett illetékes hatóságok más biztonságos eszközöket megfelelőbbnek ítélnek és azok használatáról megállapodnak.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja a formanyomtatványokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 58. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
14. cikk
(1) Az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban meg kell határozni az alábbiakat:
a) az automatikusan kicserélendő információ pontos kategóriáit;
b) az automatikusan kicserélendő minden egyes információkategória esetében az információcsere gyakoriságát; és
c) az automatikus információcserével kapcsolatos gyakorlati intézkedéseket.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy egy vagy több információkategória vonatkozásában nem vesznek részt az automatikus információcserében, amennyiben az információcsere érdekében folytatandó adatgyűjtés ez a hozzáadottértékadó-köteles személyekre nézve új kötelezettségek előírását tenné szükségessé, vagy a tagállamra aránytalanul nagy adminisztratív terhet róna.
Az 58. cikk (1) bekezdésében említett bizottságnak minden egyes kategória esetében évente egyszer át kell tekintenie az automatikus információcsere eredményeit annak biztosítása érdekében, hogy az adott típusú információcsere csak abban az esetben történjen meg, amikor ez jelenti az információcsere leghatékonyabb módját.
(2) 2015. január 1-jétől minden tagállam illetékes hatósága különösen olyan automatikus információcserét folytat, amely a fogyasztás szerinti tagállamok számára lehetővé teszi annak ellenőrzését, hogy a területükön nem letelepedett adóalanyok helyesen bevallják és megfizetik-e az azon távközlési szolgáltatásokat, műsorszolgáltatásokat és az elektronikus úton nyújtott szolgáltatásokat terhelő héát, tekintet nélkül arra, hogy ezek az adóalanyok élnek-e a 2006/112/EK irányelv XII. címe 6. fejezetének 3. szakaszában előírt különös szabályozással. A letelepedés szerinti tagállam a tudomására jutó valamennyi eltérésről tájékoztatja a fogyasztás szerinti tagállamot.
15. cikk
A tagállamok illetékes hatóságai a többi tagállam illetékes hatóságának önkéntes csere útján átadják azokat a 13. cikk (1) bekezdésében említett, a 14. cikk szerinti automatikus csere keretében nem továbbított információkat, amelyek tudomásukra jutnak, és amelyek véleményük szerint ez utóbbi hatóságok számára hasznosak lehetnek.
IV.
FEJEZET
VISSZAJELZÉS
16. cikk
Amennyiben valamely illetékes hatóság a 7. vagy a 15. cikk alapján információt ad át, felkérheti az információt kapó illetékes hatóságot, hogy arról adjon visszajelzést. Ilyen felkérés esetén az információt kapó illetékes hatóság – a tagállamában alkalmazandó, az adótitokra és az adatvédelemre vonatkozó szabályok sérelme nélkül – a lehető leghamarabb megküldi a visszajelzést, amennyiben ez nem jelent számára aránytalanul nagy adminisztratív terhet. A gyakorlati szabályokat az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárásnak megfelelően kell meghatározni.
V.
FEJEZET
MEGHATÁROZOTT INFORMÁCIÓK CSERÉJE ÉS TÁROLÁSA
17. cikk
(1) Mindegyik tagállam elektronikus rendszerben tárolja a következő információkat:
a) a 2006/112/EK irányelv XI. címének 6. fejezetével összhangban általa összegyűjtött információk;
b) az általa héaazonosító számmal ellátott személyek azonosítására, tevékenységére szervezeti formájára és címére vonatkozó, a 2006/112/EK irányelv 213. cikkének alkalmazásában összegyűjtött adatok, valamint a héaazonosító szám kiadásának dátuma;
c) az általa kiadott, érvénytelenné vált héaazonosító számokra és az azok érvénytelenné válásának dátumára vonatkozó adatok; és
d) a 2006/112/EK irányelv 360., 361., 364., 365. cikkével összhangban általa összegyűjtött információk, továbbá a 2015. január 1-jétől az irányelv 369c., 369f. és 369 g. cikkével összhangban általa összegyűjtött adatok.
(2) Az (1) bekezdés b), c) és d) pontban említett információk automatikus lekérdezésének technikai részleteit az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban állapítják meg.
18. cikk
Annak érdekében, hogy a 17. cikkben említett információkat az e rendeletben előírt eljárásokban fel lehessen használni, a szóban forgó információknak legalább öt évig hozzáférhetőeknek kell lenniük annak az első naptári évnek a végétől számítva, amelyben az információt rendelkezésre kell bocsátani.
19. cikk
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a 17. cikkben említett elektronikus rendszerben szereplő információk naprakészek, teljesek és pontosak legyenek.
Az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kritériumokat állapítanak meg annak meghatározására, hogy mely változtatások nem érdemlegesek, lényegesek vagy hasznosak és ezért nem kötelezően végrehajtandók.
20. cikk
(1) A 17. cikkben említett információ haladéktalanul bekerül az elektronikus rendszerbe.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve az elektronikus rendszerbe a 17. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett információk legkésőbb az információk tárgyidőszakának végétől számított egy hónapon belül kerülnek bevitelre.
(3) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérve, ha az elektronikus rendszerben tárolt információknak a 19. cikk alkalmazásában történő kiigazítása vagy kiegészítése szükséges, az érintett információkat legkésőbb az azon időszakot követő hónapban kell bevinni, amelyben az információkat gyűjtötték.
21. cikk
(1) Minden tagállam bármely más tagállam illetékes hatóságainak automatikus hozzáférést biztosít a 17. cikk szerint tárolt információkhoz.
(2) A 17. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett információk vonatkozásában legalább a következő adatoknak hozzáférhetőknek kell lenniük:
a) az információt átvevő tagállam által kiadott héaazonosító számok;
b) mindazon Közösségen belüli termékértékesítések és mindazon Közösségen belüli szolgáltatásnyújtások összértéke, amelyeket az információt adó tagállamban a héa tekintetében nyilvántartásba vett piaci szereplők teljesítettek az a) pont szerinti héaazonosító számmal rendelkező személyeknek;
c) azon személyek héaazonosító száma, amelyek a b) pontban említett termékértékesítést és szolgáltatásnyújtást végezték;
d) a c) pontban említett egyes személyek által az a) pont szerinti héaazonosító számmal ellátott egyes személyek javára teljesített – a b) pontban említett – termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások összértéke;
e) a c) pontban említett egyes személyek által a más tagállamban héaazonosító számmal ellátott egyes személyek javára teljesített – a b) pontban említett – termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások összértéke az alábbi feltételek mellett:
i. a hozzáférés csalással kapcsolatos gyanú kivizsgálásához kapcsolódik vagy csalás felderítésére szolgál;
ii. a hozzáférés a 36. cikk (1) bekezdésében említett Eurofisc-kapcsolattartó révén jön létre, aki az említett információkhoz való hozzáférést lehetővé tevő elektronikus rendszerben személyes felhasználói azonosítóval rendelkezik.
▼M2 —————
A b), d) és e) pontban említett értékeket az információt adó tagállam pénznemében fejezik ki, és azok az összesítő nyilatkozatok benyújtására az adott adóalany esetében alkalmazandó, a 2006/112/EK irányelv 263. cikkének megfelelően meghatározott időszakokra vonatkoznak.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza az e cikk (2) bekezdésének e) pontjában előírt feltételekkel kapcsolatos gyakorlati szabályokat, annak érdekében, hogy az információt szolgáltató tagállam beazonosíthassa az információhoz hozzáférő Eurofisc-kapcsolattartót. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 58. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
22. cikk
(1) Annak érdekében, hogy az adóhatóságok számára megfelelő szinten biztosított legyen a 17. cikkben említett elektronikus rendszeren keresztül hozzáférhető információk minősége és megbízhatósága, a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az adóalanyok és nem adóalany jogi személyek által a 2006/112/EK irányelv 214. cikke szerinti héa szempontjából történő nyilvántartásba vételük céljából közölt adatok – saját értékelésük szerint – hiánytalanok és pontosak legyenek.
A tagállamok ezen adatoknak az általuk végzett kockázati értékelések eredményei alapján szükséges ellenőrzésére eljárásokat vezetnek be. Az ellenőrzésekre elsősorban héa szempontjából történő nyilvántartásba vétel előtt, illetve, amennyiben a nyilvántartásba vétel előtt csak előzetes ellenőrzéseket végeznek, az ilyen nyilvántartásba vételt követő legfeljebb hat hónapon belül kerül sor.
(2) A tagállamok tájékoztatják az 58. cikk (1) bekezdésében említett bizottságot az (1) bekezdéssel összhangban az információk minőségére és megbízhatóságának biztosítása érdekében bevezetett nemzeti szintű intézkedésekről.
23. cikk
A tagállamok biztosítják, hogy a 2006/112/EK irányelv 214. cikkében említett héaazonosító szám az e rendelet 17. cikkében említett elektronikus rendszerben érvénytelenként jelenjen meg, legalább az alábbi helyzetekben:
a) ha a héa szempontjából nyilvántartott személyek bejelentették, hogy beszüntették a 2006/112/EK irányelv 9. cikkében meghatározott gazdasági tevékenységüket, vagy ha az illetékes adóhatóság a gazdasági tevékenységét megszűntnek tekinti. Az adóhatóság különösen akkor feltételezheti, hogy valamely személy megszüntette gazdasági tevékenységét, ha annak ellenére, hogy erre kötelezve van, nem nyújt be héabevallást és összesítő nyilatkozatot az első be nem nyújtott bevallás, illetve nyilatkozat határidejének lejártát követő egyéves időszakban. A szóban forgó személynek joga van más módon igazolni a gazdasági tevékenység folytatását;
b) ha valamely személy a héa szempontjából történő nyilvántartásba vétel céljából valótlan adatokat közölt, vagy elmulasztotta közölni ezen adatok megváltozását, és, ha erről az adóhatóság tudott volna, akkor az adott személy héa szempontjából történő nyilvántartásba vételét megtagadta volna, vagy héa azonosító számát törölte volna.
24. cikk
Amennyiben a 17–21. cikk alkalmazásában a tagállamok illetékes hatóságai az információt elektronikus úton cserélik ki, megteszik az 55. cikk betartásához szükséges intézkedéseket.
Az államok felelősek azért, hogy rendszereiken minden szükséges fejlesztést elvégezzenek annak érdekében, hogy ezen információk CCN/CSI-hálózaton keresztüli cseréje megvalósulhasson.
VI.
FEJEZET
KÖZIGAZGATÁSI KÉZBESÍTÉS IRÁNTI MEGKERESÉS
25. cikk
A megkereső hatóság kérelmére és a megkeresett hatóság székhelye szerinti tagállam hasonló okiratokkal kapcsolatos kézbesítésre vonatkozó szabályaival összhangban, a megkeresett hatóság kézbesíti a címzettnek az illetékes hatóságoktól származó és a megkereső hatóság székhelye szerinti tagállam területén a héaszabályok alkalmazásával összefüggő valamennyi okiratot és határozatot.
26. cikk
A kézbesítés iránti megkeresés tartalmazza a kézbesítendő okirat vagy határozat tárgyát, a név és cím megjelölését, valamint bármilyen egyéb, a címzett azonosítására vonatkozó releváns adatot.
27. cikk
A megkeresett hatóság a kézbesítés eredményéről haladéktalanul tájékoztatja a megkereső hatóságot, különösen arról az időpontról, amikor a címzett részére a határozatot vagy okiratot kézbesítette.
VII.
FEJEZET
JELENLÉT A KÖZIGAZGATÁSI HIVATALOKBAN ÉS A KÖZIGAZGATÁSI VIZSGÁLATOK SORÁN, VALAMINT KÖZÖSEN VÉGZETT KÖZIGAZGATÁSI VIZSGÁLATOK
28. cikk
(1) A megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás alapján és az utóbbi által megállapított feltételekkel összhangban a megkereső hatóság felhatalmazott tisztviselői az 1. cikk szerinti információcsere céljából jelen lehetnek a megkeresett hatóság hivatalaiban, illetőleg bármilyen olyan helyen, ahol ezen hatóságok tevékenységüket végzik. Amennyiben a kért információt olyan dokumentum tartalmazza, amelyhez a megkeresett hatóság tisztviselői hozzáférhetnek, úgy a megkereső hatóság tisztviselői másolatot kapnak arról.
(2) A megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás alapján és az utóbbi által megállapított feltételekkel összhangban a megkereső hatóság felhatalmazott tisztviselői az 1. cikk szerinti információcsere céljából jelen lehetnek a megkeresett tagállam területén elvégzett közigazgatási vizsgálatoknál. Az ilyen közigazgatási vizsgálatokat kizárólag a megkeresett hatóság tisztviselői végezhetik. A megkereső hatóság tisztviselői a megkeresett hatóság tisztviselőinek ellenőrzési jogkörét nem gyakorolhatják. Ugyanakkor beléphetnek ugyanazokba a helyiségekbe, és hozzáférhetnek ugyanazokhoz a dokumentumokhoz, mint a megkeresett hatóság tisztviselői, de csak a megkeresett hatóság tisztviselőinek a közvetítésével és kizárólag a folyamatban lévő közigazgatási vizsgálat céljából.
(2a) A megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás alapján és az utóbbi által megállapított szabályokkal összhangban a megkereső hatóság felhatalmazott tisztviselői az 1. cikkben említett információk gyűjtése és cseréje céljából részt vehetnek a megkeresett tagállam területén végzett közigazgatási vizsgálatokban. Az ilyen közigazgatási vizsgálatot a megkereső és a megkeresett hatóságok tisztviselőinek közösen kell elvégezniük, a megkeresett tagállam irányításával és jogszabályaival összhangban. A megkereső hatóságok tisztviselői beléphetnek ugyanazokba a helyiségekbe, amelyekbe a megkeresett hatóság tisztviselői beléphetnek, és hozzáférhetnek ugyanazokhoz a dokumentumokhoz, amelyekhez a megkeresett hatóság tisztviselői hozzáférhetnek, továbbá – amennyiben ezt a megkeresett tagállam jogszabályai a saját tisztviselői számára engedélyezik – adóalanyokat kérdezhetnek ki.
Amennyiben azt a megkeresett tagállam jogszabályai lehetővé teszik, a megkereső tagállamok tisztviselőinek ugyanolyan vizsgálati hatáskört kell gyakorolniuk, mint amilyennel a megkeresett tagállam tisztviselői fel vannak ruházva.
A megkereső hatóságok tisztviselői kizárólag a közigazgatási vizsgálat végzése céljából gyakorolhatják vizsgálati hatáskörüket.
A megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás alapján és a megkeresett hatóság által megállapított feltételekkel összhangban a részt vevő hatóságok közös vizsgálati jelentést készíthetnek.
(3) A megkereső hatóság azon tisztviselőinek, akik az (1), a (2) és a (2a) bekezdéssel összhangban egy másik tagállamban tartózkodnak, bármikor fel kell tudniuk mutatni a személyazonosságukat és hivatalos minőségüket igazoló írásbeli felhatalmazásukat.
VIII.
FEJEZET
EGYIDEJŰ ELLENŐRZÉSEK
29. cikk
A tagállamok hozzájárulhatnak ahhoz, hogy egyidejű ellenőrzéseket végezzenek minden olyan esetben, amikor véleményük szerint az ilyen ellenőrzés hatékonyabb, mintha csak egyetlen tagállamban kerülne sor ellenőrzésre.
30. cikk
(1) Valamely tagállam önállóan határozza meg, hogy mely adóalanyokat szándékozik egyidejű ellenőrzésre javasolni. E tagállam illetékes hatósága értesíti a többi érintett tagállam illetékes hatóságait azon esetekről, amelyeket egyidejű ellenőrzésre javasol. Döntését, amennyire csak lehetséges, a döntés alapjául szolgáló információ közlésével indokolja. Meghatározza azon időszakot, amelyben célszerű az ellenőrzést végrehajtani.
(2) Amennyiben egy tagállam illetékes hatósága egyidejű ellenőrzésre vonatkozó javaslatot kap, a javaslat kézhezvételétől számított fő szabály szerint két héten, de legfeljebb egy hónapon belül megerősíti egyetértését vagy közli indokolással ellátott elutasítását a másik tagállam illetékes hatóságával.
(3) Az érintett tagállamok minden illetékes hatósága kijelöl egy képviselőt, aki felelős az ellenőrzési műveletet felügyeletéért és összehangolásáért.
IX.
FEJEZET
AZ ADÓALANYOK TÁJÉKOZTATÁSA
31. cikk
(1) Minden tagállam illetékes hatósága biztosítja azt, hogy bármely adott személy héaazonosító számának érvényességéről, valamint az ahhoz tartozó névről és címről elektronikus úton megerősítést kaphassanak a Közösségen belüli termékértékesítésben vagy szolgáltatásnyújtásban részt vevő személyek, valamint különösen a 2006/112/EK irányelv II. mellékletében említett távközlési szolgáltatásokat, műsorszolgáltatásokat és elektronikusan nyújtott szolgáltatásokat nyújtó nem letelepedett adóalanyok az ilyen típusú ügyletek céljára. Az említett információknak meg kell felelniük a 17. cikkben említett adatoknak.
(2) Mindegyik tagállam a saját nemzeti adatvédelmi szabályainak megfelelően, elektronikus úton megerősítést ad azon személy nevével és címével kapcsolatban, akinek vagy amelynek részére héaazonosító számot adtak ki.
(3) A 2006/112/EK irányelv 357. cikkében meghatározott időszak alatt e cikk (1) bekezdése nem alkalmazandó a távközlési, rádió- és televízióműsor-szolgáltatásokat nyújtó nem letelepedett adóalanyokra.
32. cikk
(1) A Bizottság a tagállamok által szolgáltatott információ alapján internetes oldalán közzéteszi az egyes tagállamok által jóváhagyott, a 2006/112/EK irányelv XI. címének 3. fejezetét átültető rendelkezésekre vonatkozó információkat.
(2) A tájékoztatásban feltüntetendő információk részleteit és formátumát az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell meghatározni.
X.
FEJEZET
EUROFISC
33. cikk
(1) A héacsalás elleni küzdelem terén folytatott többoldalú együttműködés elősegítése és megkönnyítése érdekében ez a fejezet létrehoz egy hálózatot, amely a határokon átnyúló csalásokkal kapcsolatos célzott információk tagállamok közötti gyors cseréjére, kezelésére és elemzésére, valamint az esetleges követő intézkedések koordinációjára szolgál (a továbbiakban: Eurofisc).
(2) Az Eurofisc keretein belül a tagállamok
a) héacsalás elleni küzdelmet szolgáló, többoldalú korai riasztórendszert hoznak létre;
b) megvalósítják és koordinálják a határokon átnyúló csalásokkal kapcsolatos célzott információk gyors többoldalú cseréjét, valamint közös kezelését és elemzését azokon a területeken, amelyen az Eurofisc működik (a továbbiakban: az Eurofisc tevékenységi területei);
c) koordinálják a részt vevő tagállamok 36. cikk (1) bekezdésében említett Eurofisc-kapcsolattartóinak munkáját a kapott figyelmeztetésekre és információkra való reagálás során;
d) koordinálják a részt vevő tagállamok azon közigazgatási vizsgálatait, amelyek a 36. cikk (1) bekezdésében említett Eurofisc-kapcsolattartók által feltárt csalásokra irányulnak, ugyanakkor nem rendelkeznek hatáskörrel arra, hogy a tagállamokat közigazgatási vizsgálatok lefolytatására kötelezzék.
34. cikk
(1) A tagállamok az Eurofisc általuk kiválasztott tevékenységi területein vesznek részt, és dönthetnek arról is, hogy valamely területen beszüntetik a részvételüket.
(2) Az Eurofisc valamely tevékenységi területén való részvétel mellett döntő tagállamok aktívan részt vesznek a határokon átnyúló csalásokkal kapcsolatos célzott információknak a valamennyi részt vevő tagállam közötti többoldalú cseréjében, ezen információk közös kezelésében és elemzésében, valamint az esetleges követő intézkedések koordinációjában.
(3) A megosztott információ az 55. cikknek megfelelően bizalmas.
35. cikk
A Bizottság technikai és logisztikai segítséget nyújt az Eurofisc számára. A Bizottság nem fér hozzá az 1. cikkben említett azon információkhoz, amelyek cseréjére az Eurofisc útján sor kerülhet, kivéve az 55. cikk (2) bekezdésében előírt körülmények fennállása esetén.
36. cikk
(1) Az egyes tagállamok illetékes hatóságai legalább egy-egy Eurofisc-kapcsolattartót jelölnek ki. Az Eurofisc-kapcsolattartóknak a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja értelmében illetékes tisztviselőknek kell lenniük, és nekik kell végezniük a 33. cikk (2) bekezdésében említett tevékenységeket. Az Eurofisc-kapcsolattartók továbbra is kizárólag a saját nemzeti hatóságuk felé tartoznak felelősséggel.
(1a) A tagállamok kapcsolattartó tisztviselői az Eurofisc-kapcsolattartók közül meghatározott időre kinevezik az Eurofisc elnökét.
A tagállamok kapcsolattartó tisztviselői:
a) megállapodnak az Eurofisc tevékenységi területeinek létrehozásáról és megszüntetéséről;
b) megvizsgálják az Eurofisc operatív működésével kapcsolatos esetleges problémákat;
c) legalább évente értékelik az Eurofisc tevékenységeinek hatékonyságát és eredményességét;
d) jóváhagyják a 37. cikkben említett éves jelentést.
(2) Az Eurofisc adott tevékenységi területén részt vevő tagállamok kapcsolattartó tisztviselői (a továbbiakban: részt vevő Eurofisc-kapcsolattartók) a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartók közül meghatározott időre Eurofisc tevékenységi területi koordinátort neveznek ki.
Az Eurofisc tevékenységi területi koordinátorok:
a) a tevékenységi terület résztvevői általi megállapodásnak megfelelően összegyűjtik a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartóktól kapott információt és az összes információt hozzáférhetővé teszik a többi részt vevő Eurofisc-kapcsolattartó számára; ezeket az információkat elektronikus úton kell kicserélni;
b) biztosítják, hogy a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartóktól kapott információk az e rendelet alapján közölt vagy összegyűjtött releváns, határokon átnyúló csalással kapcsolatos célzott információkkal együtt kezelésre és elemzésre kerüljenek a tevékenységi terület résztvevői általi megállapodásnak megfelelően, és az eredményt elérhetővé teszik az összes részt vevő Eurofisc-kapcsolattartó számára;
c) visszajelzést adnak az összes részt vevő Eurofisc-kapcsolattartónak;
d) éves jelentést nyújtanak be a tevékenységi területet érintő tevékenységekről a tagállamok kapcsolattartóinak.
(3) Az Eurofisc tevékenységi területi koordinátorok bekérhetik a releváns információkat a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségétől (Europol) és az Európai Csalás Elleni Hivataltól (OLAF). Ebből a célból és a tevékenységi terület résztvevőinek megállapodása alapján a koordinátorok a kért információ beszerzéséhez szükséges információkat megküldhetik számukra.
(4) Az Eurofisc tevékenységi területi koordinátorok az Europoltól és az OLAF-tól kapott információkat elérhetővé teszik a többi részt vevő Eurofisc-kapcsolattartó számára; ezeket az információkat elektronikus úton kell kicserélni.
(5) Az Eurofisc tevékenységi területi koordinátorok gondoskodnak arról is, hogy az Europoltól és az OLAF-tól kapott információk az e rendelet alapján közölt vagy összegyűjtött releváns célzott információkkal együtt kezelésre és elemzésre kerüljenek a tevékenységi terület résztvevői általi megállapodásnak megfelelően, és az eredményt elérhetővé teszik a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartók számára.
37. cikk
Az Eurofisc elnöke éves jelentést nyújt be valamennyi tevékenységi területen elvégzett tevékenységről az 58. cikk (1) bekezdésében említett bizottságnak.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja az Eurofisc-re vonatkozó eljárási szabályokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 58. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
XI.
FEJEZET
A 2006/112/EK IRÁNYELV XII. CÍMÉNEK 6. FEJEZETE SZERINTI KÜLÖNÖS SZABÁLYOZÁSOKRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK
1.
SZAKASZ
2014. december 31-ig alkalmazandó rendelkezések
38. cikk
A következő rendelkezéseket a 2006/112/EK irányelv XII. címének 6. fejezetében meghatározott különös szabályozásra kell alkalmazni. Az említett irányelv 358. cikkében található meghatározásokat e fejezet céljaira is alkalmazni kell.
39. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 361. cikkében megállapított adatokat a Közösségben nem letelepedett adóalanyoknak tevékenységük megkezdésekor elektronikus úton kell benyújtaniuk az azonosítót kiadó tagállam részére. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében foglalt eljárással összhangban határozzák meg.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam ezen adatokat elektronikus úton továbbítja a többi tagállam illetékes hatóságainak azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelyben azok a nem letelepedett adóalanytól beérkeztek. A többi tagállam illetékes hatóságai ugyanilyen módon értesülnek a kiadott hozzáadottértékadó-azonosító számról. Az ezen adatok továbbítására vonatkozó technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(3) Ha az azonosítási nyilvántartásból egy nem letelepedett adóalanyt törölnek, az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton haladéktalanul értesíti a többi tagállam illetékes hatóságait.
40. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 365. cikkében megállapított adatokat tartalmazó adóbevallást elektronikus úton kell benyújtani. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam ezen adatokat elektronikus úton továbbítja az érintett tagállam illetékes hatóságának legkésőbb azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelynek során az adóbevallás beérkezett. Azon tagállamok, amelyek az adóbevallás elkészítését az eurótól eltérő nemzeti pénznemben írják elő, az összegeket a bevallási időszak utolsó napjára érvényes átváltási árfolyamon váltják át euróra. Az átváltást az Európai Központi Bank által erre a napra közzétett árfolyamon végzik el, ha pedig e napon nem volt ilyen közlés, akkor a következő közzétételi nap árfolyamán. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(3) Az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton továbbítja a fogyasztás szerinti tagállamnak azokat az adatokat, amelyek az egyes befizetett összegeknek a negyedéves adóbevalláshoz való hozzárendeléséhez szükségesek.
41. cikk
(1) Az azonosítót kiadó tagállam biztosítja, hogy a nem letelepedett adóalany által befizetett összeget átutalják arra az euróban vezetett bankszámlára, amelyet a befizetésre igényt tartó, fogyasztás szerinti tagállam jelölt meg. Azon tagállamok, amelyek a befizetéseket eurótól eltérő nemzeti pénznemben írták elő, az összegeket a bevallási időszak utolsó napjára érvényes átváltási árfolyamon számítják át euróra. Az átváltást az Európai Központi Bank által erre a napra közzétett árfolyamon végzik el, ha pedig e napon nem volt ilyen közlés, akkor a következő közzétételi nap árfolyamán. Az átutalásra legkésőbb a befizetés hónapjának utolsó napjától számított tizedik napon kerül sor.
(2) Ha a nem letelepedett adóalany nem fizeti meg az esedékes adót, akkor az azonosítót kiadó tagállam biztosítja, hogy a befizetett összeget az egyes tagállamokban esedékes adók arányában utalják át a fogyasztás szerinti tagállamok részére. Az azonosítót kiadó tagállam erről elektronikus úton értesíti a fogyasztás szerinti tagállamok illetékes hatóságait.
42. cikk
A tagállamok elektronikus úton közlik a többi tagállam illetékes hatóságával azon bankszámlák számait, amelyekre a 41. cikk szerinti befizetések teljesítendők.
A tagállamok elektronikus úton haladéktalanul értesítik a többi tagállam illetékes hatóságait és a Bizottságot a hozzáadottérték-adó normál kulcsának minden változásáról.
2.
SZAKASZ
2015. január 1-jétől alkalmazandó rendelkezések
43. cikk
A következő rendelkezéseket a 2006/112/EK irányelv XII. címének 6. fejezetében előírt különös szabályozásra kell alkalmazni.
44. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 361. cikkében megállapított adatokat a Közösségben nem letelepedett adóalanyoknak tevékenységük megkezdésekor elektronikus úton kell benyújtaniuk az azonosítót kiadó tagállam részére. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam az (1) bekezdésben említett adatokat elektronikus úton továbbítja a többi tagállam illetékes hatóságainak azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelyben azok a Közösségben nem letelepedett adóalanytól beérkeztek. A 2006/112/EK irányelv 369b. cikke szerinti különös szabályozást alkalmazó adóalany azonosítására szolgáló megfelelő adatokat továbbítani kell a többi tagállam illetékes hatóságainak azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelyben az adóalany az említett irányelv 369b. cikkének hatálya alá tartozó adóztatandó tevékenységének megkezdését bejelentette. A többi tagállam illetékes hatóságait ugyanilyen módon kell értesíteni a kiadott héaazonosító számról.
A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, amelynek révén ezen információt továbbítják, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell meghatározni.
(3) Az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállam illetékes hatóságait, ha a Közösségben nem letelepedett adóalany vagy a fogyasztás szerinti tagállamban nem letelepedett adóalany kikerül a különleges szabályozásból.
45. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 365. és 369 g. cikkében megállapított adatokat tartalmazó adóbevallást elektronikus úton kell benyújtani. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam ezen adatokat elektronikus úton továbbítja az érintett fogyasztás szerinti tagállam illetékes hatóságának legkésőbb azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelynek során az adóbevallás beérkezett. A 2006/112/EK irányelv 369 g. cikkének második bekezdésében meghatározott információkat szintén továbbítani kell az érintett letelepedés szerinti tagállam illetékes hatósága részére. Azon tagállamok, amelyek az adóbevallás elkészítését az eurótól eltérő nemzeti pénznemben írták elő, az összegeket a bevallási időszak utolsó napjára érvényes átváltási árfolyamon váltják át euróra. Az átváltást az Európai Központi Bank által az adott napra vonatkozóan közzétett átváltási árfolyam szerint kell elvégezni, vagy ha azon a napon ilyet nem tettek közzé, akkor a következő közzétételi napon kiadott szerint. Az ezen adatok továbbítására vonatkozó technikai részleteket az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(3) Az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton továbbítja a fogyasztás szerinti tagállamnak azon adatokat, amelyek az egyes befizetett összegeknek a negyedéves adóbevalláshoz való hozzárendeléséhez szükségesek.
46. cikk
(1) Az azonosítót kiadó tagállam biztosítja, hogy a nem letelepedett adóalany által befizetett összeget átutalják arra az euróban vezetett bankszámlára, amelyet a befizetésre igényt tartó, fogyasztás szerinti tagállam jelölt meg. Azon tagállamok, amelyek a befizetéseket eurótól eltérő nemzeti pénznemben írták elő, az összegeket a bevallási időszak utolsó napjára érvényes átváltási árfolyamon számítják át euróra. Az átváltást az Európai Központi Bank által erre a napra közzétett árfolyamon végzik el, ha pedig e napon nem volt ilyen közlés, akkor a következő közzétételi nap árfolyamán. Az átutalásra legkésőbb a befizetés hónapjának utolsó napjától számított tizedik napon kerül sor.
(2) Ha a nem letelepedett adóalany nem fizeti meg az esedékes adót, akkor az azonosítót kiadó tagállam biztosítja, hogy a befizetett összeget az egyes tagállamokban esedékes adók arányában utalják át a fogyasztás szerinti tagállamok részére. Az azonosítót kiadó tagállam erről elektronikus úton értesíti a fogyasztás szerinti tagállamok illetékes hatóságait.
(3) A fogyasztás szerinti tagállamba a 2006/112/EK irányelv XII. címe 6. fejezetének 3. szakaszában előírt különös szabályozással összhangban továbbítandó kifizetéseket illetően az azonosítót kiadó tagállam e cikk (1) és (2) bekezdésében említett összegek meghatározott százalékát a következők szerint tartja meg:
a) 2015. január 1-jétől2016. december 31-ig: 30 %;
b) 2017. január 1-jétől2018. december 31-ig: 15 %;
c) 2019. január 1-jétől: 0 %.
47. cikk
A tagállamok elektronikus úton közlik a többi tagállam illetékes hatóságával azon bankszámlák számait, amelyekre a 46. cikk szerinti befizetések teljesítendők.
A tagállamok elektronikus úton haladéktalanul értesítik a többi tagállam illetékes hatóságait és a Bizottságot a hozzáadottérték-adó távközlési szolgáltatásokra, műsorszolgáltatásokra és elektronikus úton nyújtott szolgáltatásokra vonatkozó kulcsának minden változásáról.
XII.
FEJEZET
A NEM A VISSZATÉRÍTÉS HELYE SZERINTI TAGÁLLAMBAN, HANEM EGY MÁSIK TAGÁLLAMBAN LETELEPEDETT ADÓALANYOK RÉSZÉRE TÖRTÉNŐ HÉA-VISSZATÉRÍTÉSI ELJÁRÁSSAL KAPCSOLATOS INFORMÁCIÓCSERE ÉS INFORMÁCIÓMEGŐRZÉS
48. cikk
(1) Abban az esetben, amikor a letelepedés helye szerinti tagállam illetékes hatósága a 2008/9/EK irányelv 5. cikke szerinti héa-visszatérítési kérelmet kap kézhez, és az említett irányelv 18. cikke nem alkalmazandó, a kérelem kézhezvételét követő 15 naptári napon belül elektronikus úton továbbítja a kérelmet valamennyi érintett, visszatérítés szerinti tagállam illetékes hatósága felé, megerősítve ezzel, hogy a kérelmező héa szempontjából adóalanynak számít, és hogy a 2008/9/EK irányelv 2. cikkének 5. pontjában meghatározott kérelmező által adott azonosító vagy nyilvántartási szám a visszatérítési időszakra érvényes.
(2) A visszatérítés szerinti tagállamok illetékes hatóságai elektronikus úton továbbítják a többi tagállam illetékes hatóságai részére a 2008/9/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdésének alapján általuk kért információkat. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, amelynek révén ezen információt továbbítják, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell meghatározni.
(3) A visszatérítés szerinti valamennyi tagállam illetékes hatóságai elektronikus úton értesítik a többi tagállam illetékes hatóságait, amennyiben élni kívánnak azzal a lehetőséggel, amely szerint előírható a kérelmező számára üzleti tevékenységének a 2008/9/EK irányelv 11. cikkében említett harmonizált kódokkal való leírása.
Az első albekezdésben említett harmonizált kódok az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárással összhangban, a gazdasági tevékenységek statisztikai osztályozása NACE Rev. 2. rendszerének létrehozásáról szóló, 2006. december 20-i 1893/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben ( 1 ) megállapított NACE osztályozási rendszer alapján kerülnek meghatározásra.
XIII.
FEJEZET
KAPCSOLAT A BIZOTTSÁGGAL ÉS AZ UNIÓ MÁS INTÉZMÉNYEIVEL, SZERVEIVEL, HIVATALAIVAL ÉS ÜGYNÖKSÉGEIVEL
49. cikk
(1) A tagállamok és a Bizottság megvizsgálják és értékelik az e rendeletben meghatározott közigazgatási együttműködésre vonatkozó intézkedések működését. A Bizottság az intézkedések működésének javítása céljából összefoglalja a tagállamok tapasztalatait.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal az összes olyan rendelkezésükre álló információt, amely az e rendelet általuk történő alkalmazásával függ össze.
(2a) A tagállamok a releváns információkat közölhetik az OLAF-fal annak érdekében, hogy az a megbízatásával összhangban megfelelő lépéseket vehessen fontolóra. Ha az említett információt valamely másik tagállam szolgáltatta, ez utóbbi kérheti, hogy az információt csak az előzetes beleegyezésével lehessen továbbítani.
(3) Az e rendelet értékeléséhez szükséges statisztikai adatjegyzéket az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg. A tagállamok közlik a Bizottsággal a statisztikai adatokat, amennyiben azok rendelkezésre állnak, és amennyiben azok közlése nem jár indokolatlan adminisztratív terhekkel.
(4) Az adócsalás és adókikerülés leküzdésére irányuló közigazgatási együttműködési rendszer hatékonyságának értékelése céljából a tagállamok bármely egyéb, az 1. cikkben említett információt közölhetnek a Bizottsággal.
(5) A Bizottság a (2), (3) és (4) bekezdésben említett információt továbbítja a többi érintett tagállamnak.
(6) Amennyiben szükséges, a Bizottság az e rendeletben szereplő rendelkezések előírásain túl valamennyi tagállam illetékes hatóságát haladéktalanul tájékoztatja a héacsalás elleni küzdelem szempontjából lényeges, birtokába jutott információkról.
(7) A Bizottság az e rendeletben meghatározott célok elérése érdekében tagállami kérésre szakértői véleményét nyújthatja vagy technikai vagy logisztikai segítséget vagy bármely egyéb támogatást biztosíthat.
XIV.
FEJEZET
KAPCSOLAT HARMADIK ORSZÁGOKKAL
50. cikk
(1) Amennyiben valamely tagállam illetékes hatósága egy harmadik országtól kap információt, úgy e hatóság az információt továbbíthatja a feltehetően érdekelt tagállamok illetékes hatóságai felé, az ezt kérő tagállamoknak pedig minden esetben, amennyiben ezt az adott harmadik országgal fennálló segítségnyújtási megállapodások megengedik.
(2) Az illetékes hatóságok – a személyes adatok harmadik országok felé történő kiadására vonatkozó hazai rendelkezéseikkel összhangban – közölhetik az e rendelet alapján gyűjtött adatokat harmadik országokkal, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek:
a) azon tagállam illetékes hatósága, amelytől az információ származik, beleegyezett ebbe az adatközlésbe;
b) az érintett harmadik ország vállalta, hogy biztosítja a hozzáadottértékadó-előírásokkal feltehetően ütköző ügyletek szabálytalan jellegének bizonyításához szükséges együttműködést.
XV.
FEJEZET
AZ INFORMÁCIÓCSERÉT SZABÁLYOZÓ FELTÉTELEK
51. cikk
(1) Az e rendeletnek megfelelően átadott információt lehetőleg elektronikus úton, az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell közölni.
(2) Amennyiben a megkeresést nem teljes egészében az (1) bekezdésben említett elektronikus rendszeren keresztül nyújtották be, a megkeresett hatóság elektronikus úton haladéktalanul, de legkésőbb a kézhezvételt követő öt munkanapon belül megerősíti a megkeresés kézhezvételét.
Amennyiben valamely hatóság olyan megkeresést vagy információt kap, amelynek nem ő a címzettje, elektronikus úton haladéktalanul, de legkésőbb a kézhezvételt követő öt munkanapon belül üzenetet küld a megkeresés, illetve az információ küldőjének.
52. cikk
A segítségnyújtási megkeresések, a kézbesítési megkereséseket is beleértve, és az azokhoz csatolt dokumentumok a megkereső és a megkeresett hatóság között egyeztetett nyelven készülhetnek. E megkereséseket csak olyan különleges esetekben kíséri a megkeresett hatóság székhelye szerinti tagállam hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek valamelyikén készült fordítás, ha a megkeresett hatóság az ilyen fordítás kérését megindokolja.
53. cikk
A Bizottság és a tagállamok biztosítják, hogy az információcseréhez az e rendelet szerint szükséges, meglévő vagy új kommunikációs és információcsere-rendszerek működőképesek legyenek. A Bizottság és a tagállamok által az e kommunikációs és információcsere-rendszerek működtetése érdekében nyújtandó szolgáltatások műszaki minőségét és mennyiségét garantáló szolgáltatói megállapodást az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárásnak megfelelően kell létrehozni. A Bizottság felelős a CCN/CSI hálózat bármilyen fejlesztéséért, ha ez szükséges a tagállamok közötti információcseréhez. A tagállamok felelősek a saját rendszereik bármilyen fejlesztéséért, ha ez szükséges az információ CCN/CSI hálózat segítségével történő cseréjéhez.
A tagállamok lemondanak az e rendelet alkalmazásából eredő költségek visszatérítésével kapcsolatos minden igényükről, kivéve az adott esetben igénybe vett szakértőknek fizetett díjakat.
54. cikk
(1) Az egyik tagállam megkeresett hatósága a másik tagállam megkereső hatóságának az 1. cikkben említett információt a következő feltétellel szolgáltatja:
a) a megkereső hatóság megkereséseinek száma és jellege egy adott időszakon belül nem ró aránytalanul nagy adminisztratív terhet a megkeresett hatóságra;
b) a megkereső hatóság már kimerítette azon szokásos információforrásokat, amelyeket a kívánt cél elérésének veszélyeztetése nélkül, az adott körülmények között a kért információ megszerzéséhez felhasználhatott volna.
(2) Ez a rendelet nem kötelez egy adott esettel kapcsolatban vizsgálatok elvégzésére vagy információ szolgáltatására, ha azon tagállam jogszabályai vagy közigazgatási gyakorlata, amelynek szolgáltatnia kellene az információt, nem jogosítja fel a tagállamot az ilyen vizsgálatok végrehajtására, illetve az ilyen információnak a tagállam saját céljára történő beszerzésére vagy hasznosítására.
(3) A megkeresett tagállamok illetékes hatóságai elutasíthatják az információ szolgáltatását, amennyiben a megkereső tagállam jogi okokból nem tud hasonló jellegű adatokat szolgáltatni. A megkeresett tagállam tájékoztatja a Bizottságot az elutasítás okairól.
(4) Az információszolgáltatás megtagadható, amennyiben az üzleti, ipari vagy szakmai titok, kereskedelmi folyamat vagy olyan információ felfedéséhez vezet, amelynek felfedése sérti a közrendet.
(5) A (2), (3) és (4) bekezdést semmi esetre sem lehet úgy értelmezni, hogy az lehetővé teszi egy tagállam megkeresett hatósága számára a megkereső hatóság tagállamában héa szempontjából nyilvántartásba vett adóalanyra vonatkozó információszolgáltatás visszautasítását, kizárólag azért, mert ez az információ egy bank, más pénzügyi intézmény, egy meghatalmazott vagy egy ügynökként, illetve vagyonkezelőként fellépő személy birtokában van, vagy mert egy jogi személyre vonatkozó tulajdoni érdekeltségekre vonatkozik.
(6) A megkeresett hatóság közli a megkereső hatósággal azon okokat, amelyek alapján a segítségnyújtás iránti megkeresést elutasította.
(7) Az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban lehet elfogadni azt a minimális összeget, amelytől kezdődően élni lehet a segítségnyújtás iránti megkereséssel.
55. cikk
(1) Az e rendelet alkalmazásában bármilyen formában közölt vagy gyűjtött információra, beleértve valamennyi olyan információt, amelyhez a VII. fejezetben, a VIII. fejezetben és a X. fejezetben előírt körülmények között, valamint az e cikk (2) bekezdésében említett esetekben egy tisztviselő hozzáférhetett, hivatali titoktartási kötelezettség vonatkozik, és ugyanolyan védelmet élvez, mint amilyet az információt kapó tagállam nemzeti joga és az uniós hatóságokra alkalmazandó megfelelő rendelkezések az ilyen jellegű információnak biztosítanak. Az ilyen információ felhasználására kizárólag az e rendeletben előírt körülmények között kerülhet sor.
Ezt az információt fel lehet használni az adóalap megállapításához, illetve az adóalap megállapítása céljából az adó beszedéséhez vagy annak közigazgatási ellenőrzéséhez.
Az információt fel lehet használni egyéb olyan lefölözések, vámok és adók megállapításához is, amelyek az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2008. május 26-i 2008/55/EK tanácsi irányelv ( 2 ) 2. cikke alá tartoznak.
Továbbá fel lehet használni az adóüggyel kapcsolatos olyan bírósági és közigazgatási eljárások során is, amelyek az adójogszabályok megsértésének következményeként szankciókat vonhatnak maguk után, az ilyen eljárásokban az eljárások résztvevőinek jogait szabályozó általános szabályok és jogi rendelkezések sérelme nélkül.
(2) A Bizottság biztonsági akkreditációs hatósága által megfelelően akkreditált személyek csak a Bizottság által üzemeltetett és a tagállamok által e rendelet végrehajtása céljából használt elektronikus rendszer gondozásához, karbantartásához és fejlesztéséhez szükséges mértékben férhetnek hozzá az említett információkhoz.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve az információt szolgáltató tagállam illetékes hatósága engedélyezi annak más célokra történő felhasználását a megkereső hatóság tagállamában, ha a megkeresett hatóság tagállamának joga szerint az információt ott hasonló célokra fel lehet használni.
(4) Amennyiben a megkereső hatóság úgy véli, hogy a megkeresett hatóságtól kapott információ egy harmadik tagállam illetékes hatósága számára hasznos lehet, továbbíthatja ezen információt az utóbbi hatóságnak. Erről előzetesen értesíti a megkeresett hatóságot. A megkeresett hatóság kikötheti, hogy az információ harmadik fél részére történő átadásához a saját előzetes beleegyezése szükséges.
(5) Az ebben a rendeletben említett információk tárolására, kezelésére és cseréjére az (EU) 2016/679 ( 3 ) és a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet ( 4 ) kell alkalmazni. A tagállamok e rendelet helyes alkalmazásának érdekében azonban korlátozzák az (EU) 2016/679 rendelet 12–15., 17., 21. és 22. cikkében meghatározott kötelezettségek és jogok alkalmazási körét. E korlátozásokat csak az említett rendelet 23. cikke (1) bekezdésének e) pontjában említett érdekek védelme és különösen az alábbiak céljából feltétlenül szükséges mértékben lehet alkalmazni:
a) annak lehetővé tétele a tagállamok illetékes hatóságai számára, hogy e rendelet alkalmazásában megfelelőképpen elláthassák feladataikat; vagy
b) az e rendelet alkalmazásában végzett hivatalos vagy jogi vizsgálatok, elemzések, kivizsgálások vagy eljárások akadályozásának elkerülése, és annak biztosítása, hogy az adókijátszás és az adócsalás megelőzése, feltárása vagy az azzal kapcsolatos kivizsgálás ne kerüljön veszélybe.
Az e rendeletben említett információkat csak az e rendelet 1. cikkének (1) bekezdésében említett célokból lehet kezelni és tárolni, és az információkat nem lehet olyan módon tovább kezelni, amely összeegyeztethetetlen e célokkal. Tilos e rendelet alapján a személyes adatok bármely más, például kereskedelemi célból történő kezelése. Az említett információk megőrzési idejét az említett célok eléréséhez szükséges időtartamra kell korlátozni. Az e rendelet 17. cikkében említett információk megőrzési idejét az érintett tagállam jogszabályaiban meghatározott elévülési időnek megfelelően, de legfeljebb tíz évben kell meghatározni.
56. cikk
Azon jelentéseket, nyilatkozatokat és egyéb dokumentumokat vagy ezek hitelesített másolatait vagy kivonatait, amelyeket a megkeresett hatóság munkatársai szereztek meg és az e rendeletben meghatározott segítségnyújtás során közöltek a megkereső hatósággal, a megkereső hatóság tagállamának illetékes szervei ugyanúgy bizonyítékként használhatják fel, mint a megkereső ország hatóságai által kiállított hasonló dokumentumokat.
57. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában a tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy
a) az illetékes hatóságok között hatékony belső koordinációt biztosítsanak;
b) az ilyen koordináció céljára általuk felhatalmazott hatóságok között közvetlen együttműködés jöjjön létre;
c) biztosítsák az e rendeletben meghatározott információcserére vonatkozó rendelkezések zavartalan működését.
(2) A Bizottság a rendelkezésére álló, átadható információkat haladéktalanul közli a tagállamokkal.
XVI.
FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
58. cikk
(1) A Bizottságot a Közigazgatási Együttműködési Állandó Bizottság segíti.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 5 ) 5. cikkét kell alkalmazni.
59. cikk
(1) 2013. november 1-jéig, ezt követően pedig ötévente a Bizottság jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács részére e rendelet alkalmazásáról.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az e rendelet által szabályozott területen fogadnak el.
60. cikk
(1) E rendelet nem érinti az egyéb jogi aktusokból, a tagállamok közötti kétoldalú vagy többoldalú megállapodásokból származó szélesebb körű kölcsönös segítségnyújtási kötelezettségek teljesítését.
(2) Az egyedi esetek kezelésének kivételével a tagállamok haladéktalanul értesítik a Bizottságot, amennyiben az e rendelet alá tartozó területen és különösen a 11. cikk alapján, kétoldalú megállapodást kötnek. A Bizottság ezt követően tájékoztatja erről a többi tagállamot.
61. cikk
Az 1798/2003/EK rendelet 2012. január 1-jétől hatályát veszti. Érvényben marad ugyanakkor az említett rendelet 2. cikkének (1) bekezdése mindaddig, amíg a Bizottság közzé nem teszi az e rendelet 3. cikkében említett illetékes hatóságok jegyzékét.
Az említett rendelet V. fejezete a 27. cikk (4) bekezdésének kivételével, 2012. december 31-ig továbbra is alkalmazandó.
A hatályát vesztett rendeletre való hivatkozásokat erre a rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni.
62. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2012. január 1-jétől kell alkalmazni.
Mindazonáltal, a 33–37. cikket 2010. november 1-jétől kell alkalmazni;
az V. fejezetet a 22. cikk és a 23. cikk kivételével 2013. január 1-jétől kell alkalmazni;
— a 38–42. cikket 2012. január 1-jétől2014. december 31-ig kell alkalmazni;
— a 43–47. cikket 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
▼M2 —————
II. MELLÉKLET
A hatályon kívül helyezett rendelet és annak módosításai
A Tanács 1798/2003/EK rendelete |
HL L 264., 2003.10.15., 1. o. |
A Tanács 885/2004/EK rendelete |
HL L 168., 2004.5.1., 1. o. |
A Tanács 1791/2006/EK rendelete |
HL L 363., 2006.12.20., 1. o. |
A Tanács 143/2008/EK rendelete |
HL L 44., 2008.2.20., 1. o. |
A Tanács 37/2009/EK rendelete |
HL L 14., 2009.1.20., 1. o. |
III. MELLÉKLET
MEGFELELÉSI TÁBLÁZAT
A Tanács 1798/2003/EK rendelete |
E rendelet |
1. cikk, (1) bekezdés, első és második albekezdés |
1. cikk, (1) bekezdés, első és második albekezdés |
1. cikk, (1) bekezdés, harmadik albekezdés |
— |
1. cikk, (1) bekezdés, negyedik albekezdés |
1. cikk, (4) bekezdés |
1. cikk, (2) bekezdés |
1. cikk, (3) bekezdés |
2. cikk, (1) bekezdés, 1. pont |
3. cikk |
2. cikk, (1) bekezdés, 2. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, a) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 3. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, b) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 4. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, c) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 5. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, d) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 6. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, e) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 7. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, f) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 8. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, g) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 9. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, h) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 10. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, i) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 11. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, j) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 12. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, k) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 13. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, l) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 14. pont |
— |
2. cikk, (1) bekezdés, 15. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, m) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 16. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, n) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 17. pont |
— |
2. cikk, (1) bekezdés, 18. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, p) pont |
2. cikk, (1) bekezdés, 19. pont |
2. cikk, (1) bekezdés, q) pont |
2. cikk, (2) bekezdés |
2. cikk, (2) bekezdés |
3. cikk, (1) bekezdés |
— |
3. cikk, (2) bekezdés |
4. cikk, (1) bekezdés |
3. cikk, (3) bekezdés |
4. cikk, (2) bekezdés |
3. cikk, (4) bekezdés |
4. cikk, (3) bekezdés |
3. cikk, (5) bekezdés |
4. cikk, (4) bekezdés |
3. cikk, (6) bekezdés |
5. cikk |
3. cikk, (7) bekezdés |
6. cikk |
4. cikk |
— |
5. cikk, (1) bekezdés |
7. cikk, (1) bekezdés |
5. cikk, (2) bekezdés |
7. cikk, (2) bekezdés |
5. cikk, (3) bekezdés |
2014. december 31-ig: 7. cikk, (3) bekezdés, 2015. január 1-jétől: 7. cikk, (4) bekezdés |
5. cikk, (4) bekezdés |
7. cikk, (5) bekezdés |
6. cikk |
8. cikk |
7. cikk |
9. cikk |
8. cikk |
10. cikk |
9. cikk |
11. cikk |
10. cikk |
12. cikk |
11. cikk |
28. cikk |
12. cikk |
29. cikk |
13. cikk |
30. cikk |
14. cikk |
25. cikk |
15. cikk |
26. cikk |
16. cikk |
27. cikk |
17. cikk, első albekezdés |
13. cikk, (1) bekezdés |
17. cikk, második albekezdés |
14. cikk, (2) bekezdés |
18. cikk |
14. cikk, (1) bekezdés, első albekezdés |
19. cikk |
— |
20. cikk |
— |
21. cikk |
14. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés |
22. cikk, (1) bekezdés, első albekezdés |
17. cikk, (1) bekezdés, a) pont |
22. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés |
18. cikk |
22. cikk, (2) bekezdés |
19. cikk |
23. cikk, első bekezdés |
21. cikk, (2) bekezdés, a) és b) pont |
23. cikk, második bekezdés |
21. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés |
24. cikk, első bekezdés, 1. pont |
22. cikk, (2) bekezdés, c) pont |
24. cikk, első bekezdés, 2. pont |
21. cikk, (2) bekezdés, d) pont |
24. cikk, második bekezdés |
21. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés |
25. cikk, (1) bekezdés |
20. cikk, (1) bekezdés |
25. cikk, (2) bekezdés |
20. cikk, (2) bekezdés |
25. cikk, (3) bekezdés |
— |
26. cikk |
24. cikk, első albekezdés |
27. cikk, (1) bekezdés |
17. cikk, (1) bekezdés, b) pont |
27. cikk, (2) bekezdés |
17. cikk, (1) bekezdés, b) pont és 21. cikk, (1) bekezdés |
27. cikk, (3) bekezdés |
17. cikk, (1) bekezdés, b) pont és 21. cikk, (1) bekezdés |
27. cikk, (4) bekezdés |
31. cikk |
27. cikk, (5) bekezdés |
24. cikk |
28. cikk |
2014. december 31-ig a 38. cikk, 2015. január 1-jétől a 43. cikk |
29. cikk |
2014. december 31-ig a 39. cikk, 2015. január 1-jétől a 44. cikk |
30. cikk |
2014. december 31-ig a 40. cikk, 2015. január 1-jétől a 45. cikk |
31. cikk |
17. cikk, (1) bekezdés, d) pont |
32. cikk |
2014. december 31-ig a 41. cikk, 2015. január 1-jétől a 46. cikk |
33. cikk |
2014. december 31-ig a 42. cikk, 2015. január 1-jétől a 47. cikk |
34. cikk |
— |
34a. cikk |
48. cikk |
35. cikk |
49. cikk |
36. cikk |
50. cikk |
37. cikk |
51. cikk, (1) bekezdés |
38. cikk |
52. cikk |
39. cikk |
53. cikk |
40. cikk |
54. cikk |
41. cikk |
55. cikk |
42. cikk |
56. cikk |
43. cikk |
57. cikk |
44. cikk |
58. cikk |
45. cikk |
59. cikk |
46. cikk |
60. cikk |
47. cikk |
61. cikk |
48. cikk |
62. cikk |
( 1 ) HL L 393., 2006.12.30., 1. o.
( 2 ) HL L 150., 2008.6.10., 28. o.
( 3 ) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/679 rendelete (2016. április 27.) a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (általános adatvédelmi rendelet) (HL L 119., 2016.5.4., 1. o.).
( 4 ) Az Európai Parlament és a Tanács 45/2001/EK rendelete (2000. december 18.) a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról (HL L 8., 2001.1.12., 1. o.).
( 5 ) Az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendelete (2011. február 16.) a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.).