EUR-Lex Hozzáférés az európai uniós joghoz
Ez a dokumentum az EUR-Lex webhelyről származik.
Dokumentum 62016CJ0262
Judgment of the Court (Third Chamber) of 12 October 2017.#Shields & Sons Partnership v The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs.#Request for a preliminary ruling from Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber).#Reference for a preliminary ruling — Taxation — Value added tax — Directive 2006/112/EC — Article 296(2) — Article 299 — Common flat-rate scheme for farmers — Exclusion from the common scheme — Conditions — Concept of ‘category of farmers’.#Case C-262/16.
A Bíróság ítélete (harmadik tanács), 2017. október 12.
Shields & Sons Partnership kontra The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs.
a Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem.
Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték‑adó – 2006/112/EK irányelv – A 296. cikk (2) bekezdése – 299. cikk – A mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös térítésátalány‑rendszer – A közös rendszerből való kizárás – Feltételek – A »mezőgazdasági termelők [csoportjai]« kifejezés fogalma.
C-262/16. sz. ügy.
A Bíróság ítélete (harmadik tanács), 2017. október 12.
Shields & Sons Partnership kontra The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs.
a Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem.
Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték‑adó – 2006/112/EK irányelv – A 296. cikk (2) bekezdése – 299. cikk – A mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös térítésátalány‑rendszer – A közös rendszerből való kizárás – Feltételek – A »mezőgazdasági termelők [csoportjai]« kifejezés fogalma.
C-262/16. sz. ügy.
Európai esetjogi azonosító: ECLI:EU:C:2017:756
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (harmadik tanács)
2017. október 12. ( *1 )
„Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték‑adó – 2006/112/EK irányelv – A 296. cikk (2) bekezdése – 299. cikk – A mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös térítésátalány‑rendszer – A közös rendszerből való kizárás – Feltételek – A »mezőgazdasági termelők [csoportjai]« kifejezés fogalma”
A C‑262/16. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (felsőbíróság [adójogi és kancelláriai tanács], Egyesült Királyság) a Bírósághoz 2016. május 12‑én érkezett, 2016. május 10‑i határozatával terjesztett elő
a Shields & Sons Partnership
és
a Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (harmadik tanács),
tagjai: L. Bay Larsen tanácselnök, J. Malenovský, M. Safjan, D. Šváby és M. Vilaras (előadó) bírák,
főtanácsnok: M. Szpunar,
hivatalvezető: L. Hewlett főtanácsos,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2017. március 15‑i tárgyalásra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
– |
a Shields & Sons Partnership képviseletében G. Edwards, segítője: M. C. P. Thomas barrister, |
– |
az Egyesült Királyság kormánya képviseletében G. Brown és J. Kraehling, meghatalmazotti minőségben, segítőjük: R. Chapman barrister, |
– |
a francia kormány képviseletében D. Colas és S. Ghiandoni, meghatalmazotti minőségben, |
– |
az Európai Bizottság képviseletében M. Owsiany‑Hornung, R. Lyal és M. Wilderspin, meghatalmazotti minőségben, |
a főtanácsnok indítványának a 2017. június 28‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
meghozta a következő
Ítéletet
1 |
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a közös hozzáadottértékadó‑rendszerről szóló, 2006. november 28‑i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítés: HL 2007. L 335., 60. o., HL 2015. L 323., 31. o.; a továbbiakban: héairányelv) 296. cikke (2) bekezdésének értelmezésére vonatkozik. |
2 |
E kérelmet a Shields & Sons Partnership és a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (adó‑ és vámügyi hivatal, Egyesült Királyság) (a továbbiakban: adóhatóság) között folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő, amelynek tárgya, hogy utóbbi visszavonta a mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös térítésiátalány‑rendszer (a továbbiakban: térítésiátalány‑rendszer) alkalmazása céljából az alapeljárás felperese részére kiadott igazolást. |
Jogi háttér
Az uniós jog
3 |
A héairányelv XII. címe tartalmazza a hozzáadottérték‑adó (héa) kivetésére vonatkozó különös szabályozásokat. E cím 2. fejezete, amely a 295–305. cikket foglalja magában, a térítésiátalány‑rendszerre vonatkozik. |
4 |
A héairányelv 296. cikke a következőképpen rendelkezik: „(1) Azokra a mezőgazdasági termelőkre, amelyek esetében az általános héaszabályozás vagy adott esetben az 1. fejezetben megállapított különös szabályozás alkalmazása nehézségeket okozna, a tagállamok, az ebben a fejezetben foglaltaknak megfelelően, a térítési átalányban részesülő mezőgazdasági termelők által beszerzett termékek és igénybe vett szolgáltatások után előzetesen felszámított héát kiegyenlítő átalányadózási rendszert [helyesen: térítésiátalány‑rendszert] alkalmazhatnak. (2) A tagállamok kizárhatják a térítésiátalány‑rendszerből a mezőgazdasági termelők meghatározott csoportjait, valamint azokat a mezőgazdasági termelőket, amelyek esetében az általános héaszabályozás vagy adott esetben a 281. cikkben meghatározott egyszerűsített szabályozás alkalmazása nem jelent igazgatási nehézségeket. (3) Minden térítési átalányban részesülő mezőgazdasági termelő jogosult – figyelemmel a tagállamok által megállapított szabályokra és feltételekre – az általános héaszabályozás vagy adott esetben a 281. cikkben meghatározott egyszerűsített szabályozás alkalmazását választani.” |
5 |
Ezen irányelv 297. cikke értelmében: „A tagállamok szükség esetén megállapítják a térítési átalány mértékeit. A tagállamok eltérő térítésiátalány‑mértékeket állapíthatnak meg az erdészetre, a mezőgazdaság különböző alágazataira és a halászatra vonatkozóan. A tagállamok az első [bekezdés] értelmében megállapított térítésiátalány‑mértékeket azok alkalmazását megelőzően közlik a Bizottsággal.” |
6 |
Az említett irányelv 298. cikke előírja: „A térítésiátalány‑mértékek kizárólag a térítési átalányban részesülő mezőgazdasági termelőkre vonatkozó, utolsó három évi makrogazdasági statisztikai adatokon alapulnak. A mértékeket a legközelebbi fél százalékpontra felfelé vagy lefelé lehet kerekíteni. A tagállamok ezeket a térítésiátalány‑mértékeket nullára is csökkenthetik.” |
7 |
Ugyanezen irányelv 299. cikkének szövege a következő: „A térítésiátalány‑mértékek alkalmazásának eredményeként a térítési átalányban részesülő mezőgazdasági termelők nem részesülhetnek az előzetesen felszámított [héát] meghaladó térítésben.” |
Az Egyesült Királyság joga
8 |
A Value Added Tax Act 1994 (a hozzáadottérték‑adóról szóló 1994. évi törvény, a továbbiakban: 1994. évi törvény) 54. cikke, amely a „Mezőgazdasági termelők, stb.” címet viseli, így szól:
[…]
teljesített adóköteles termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás ellenértékében foglalt bizonyos összeget a terméket beszerző vagy szolgáltatást igénybe vevő személynek a 25. és 26. cikk szerinti adólevonásra való jogosultságának megállapítása szempontjából úgy kell kezelni, mint az említett személy részére teljesített termékértékesítést vagy szolgáltatásnyújtást terhelő héát.
[…]
|
9 |
A Value Added Tax (Flat‑rate Scheme for Farmers) (Designated Activities) Order 1992 (a hozzáadottérték‑adóról [a mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös térítésiátalány‑rendszer] [kijelölt tevékenységek] szóló 1992. évi rendelet) az állattenyésztést azon tevékenységek között sorolja fel, amelyek lehetővé teszik valamely személy számára a térítésiátalány‑rendszer alkalmazását. |
10 |
A Value Added Tax (Flat‑rate Scheme for Farmers) (Percentage Addition) Order 1992 (a hozzáadottérték‑adóról [a mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös térítésiátalány‑rendszer] [a kiegészítés mértéke] szóló 1992. évi rendelet) 4%‑ban határozza meg a térítési átalány mértékét, amely minden mezőgazdasági termelőre vonatkozik, amely az említett rendszert alkalmazza. |
11 |
A Value Added Tax Regulations 1995 (a hozzáadottérték‑adóról szóló 1995. évi rendelet) XXIV. részét az 1994. évi törvény 54. cikkének végrehajtása céljából fogadták el, és e rész alatt található a 202–211. cikk. |
12 |
A hozzáadottérték‑adóról szóló 1995. évi rendelet 203. cikke, amely a „Térítésiátalány‑rendszer” címet viseli, így rendelkezik:
|
13 |
E rendeletnek „A rendszer alkalmazási feltételei” című 204. cikke a következőket írja elő: „A 203. cikkben említett feltételek a következők:
|
14 |
A hozzáadottérték‑adóról szóló 1995. évi rendelet 206. cikke (1) bekezdésének i) pontja szerint az adóhatóság visszavonhatja a térítésiátalány‑rendszer alkalmazása céljából a kérelmező részére kiadott igazolást, ha ezt az adóbevételek védelme érdekében szükségesnek tartja. |
15 |
A VAT Notice 700/46/12 (700/46/12. sz. héaértesítő, a továbbiakban: héaértesítő) 7.2. pontja értelmében, amely dokumentum a kérdést előterjesztő bíróság szerint nem bír jogi kötőerővel, de amelyet az adóhatóság úgy tekint, hogy az meghatározza a mezőgazdasági termelők azon csoportját, amelyet ki kell zárni a térítésiátalány‑rendszerből: „El kell hagynia a rendszert, ha […] Önről megállapítást nyert, hogy térítési átalányban részesülő mezőgazdasági termelőként jelentősen nagyobb összeghez jut ahhoz képest, mintha szokásos módon héanyilvántartásba lenne véve.” |
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
16 |
Az alapeljárás felperese egy személyegyesítő társaság, amelynek tagjai ugyanazon család tagjai, és amely mezőgazdasági tevékenységet folytat Észak‑Írországban (Egyesült Királyság). Szarvasmarhákat tenyészt, amelyeket egy kapcsolt vállalkozástól, a Shield Livestock Limitedtől szerez be, azokat felhizlalja, majd egy vágóhidat üzemeltető társaságnak, az Anglo Beef Processors‑nak továbbértékesíti őket. |
17 |
Utóbbi tanácsára az alapeljárás felperese kérelmezte a térítésiátalány‑rendszerbe való felvételét, amely kérelemnek 2004. május 1‑jén helyt adtak. Így jogosulttá vált arra, hogy az értékesített szarvasmarhák eladási árát 4%‑os térítésiátalány‑mértékkel növelje, amely felár tekintetében az ügyfelei levonásra lettek jogosultak. A felvételi kérelmében 700000 GBP‑re (megközelítőleg 795760 euróra) becsülte a felvételét követő első adóévének forgalmát. A 2003. június 30‑án lezárult üzleti évben 633718 GBP (megközelítőleg 720410 euró) összegű értékesítésre került sor. |
18 |
2012. június 27‑én az adóhatóság tisztviselői találkoztak az alapeljárás felperesének könyvszakértőjével annak megállapítása céljából, hogy e társaság alkalmazhatja‑e a továbbiakban a térítésiátalány‑rendszert. E megbeszélés során több pénzügyi kimutatást, így például az alapeljárás felperesének eredménykimutatása és mérlegbeszámolója mellett egy táblázatot is megvizsgáltak, amely összehasonlítja a 4%‑os térítésiátalány‑mérték alkalmazásával kapott összegeket azokkal az összegekkel, amelyeket előzetesen felszámított adóként levonhatott volna, ha az általános héaszabályozás hatálya alá tartozó adóalany lett volna. |
19 |
Az adóhatóság tisztviselői megállapították, hogy a 2004/2005 és 2011/2012 közötti üzleti években az alapeljárás felperese 374884,23 GBP (megközelítőleg 426170 euró) összegű pénzügyi előnyre tett szert a térítésiátalány‑rendszer alkalmazásából. |
20 |
2012. október 15‑i határozatával az adóhatóság visszavonta az alapeljárás felperesének a térítésiátalány‑rendszer alkalmazása céljából kiadott igazolást azzal az indokkal, hogy a térítésiátalány‑mérték alkalmazásából húzott haszon jelentősen meghaladta azt az előzetesen felszámított adót, amelyet akkor vonhatott volna le, ha az általános héaszabályozás hatálya alá tartozó adóalany lett volna. |
21 |
Az alapeljárás felperesének jogorvoslati kérelme nyomán az adóhatóság helybenhagyta e határozatot. |
22 |
2014. október 8‑i ítéletével a First‑tier Tribunal (Tax Chamber) (elsőfokú bíróság [adójogi tanács], Egyesült Királyság) elutasította az alapeljárás felperesének keresetét, így e társaság fellebbezést nyújtott be az Upper Tribunalhoz (Tax and Chancery Chamber) (felsőbíróság [adójogi és kancelláriai tanács], Egyesült Királyság). |
23 |
Ez utóbbi bíróság megállapítja, hogy az alapeljárásban részt vevő felek az alapügy keretében a héairányelv értelmezése kapcsán két pontban nem értenek egyet. |
24 |
Az első pont az, hogy a héairányelv 296. cikkének (2) bekezdése kimerítően szabályozza‑e azokat az eseteket, amelyekben a mezőgazdasági termelőt ki lehet zárni a térítésiátalány‑rendszerből. |
25 |
E tekintetben a kérdést előterjesztő bíróság kifejti, hogy az alapeljárás felperesének érvelése szerint e cikk kimerítően szabályozza azokat a feltételeket, amelyek mellett a tagállam kizárhatja a mezőgazdasági termelőket a térítésiátalány‑rendszerből, mivel a héairányelv egyáltalán nem biztosít mérlegelési jogkört a tagállamok számára valamely konkrét személy kizárására. Az alapeljárás felperese szerint a térítésiátalány‑rendszert a tagállamok úgy kötelesek alkalmazni, hogy elérjék a héa semlegességét a héairányelv releváns rendelkezéseinek alkalmazásában. E rendelkezések között megemlíti, hogy ezen irányelv 296. cikkének (2) bekezdése nem arra ad lehetőséget, hogy konkrét mezőgazdasági termelőket zárjanak ki, hanem arra, hogy a mezőgazdasági termelők csoportjait, valamint azokat a mezőgazdasági termelőket zárják ki, amelyek esetében az általános héaszabályozás alkalmazása nem jelent igazgatási nehézségeket. Végül kifejti, hogy a héairányelv 299. cikke csak a térítésiátalány‑mértékek meghatározásával foglalkozik annak biztosítása érdekében, hogy a rendszer összességében adósemleges legyen, és e cikk nem teszi lehetővé, hogy egy konkrét mezőgazdasági termelőt zárjanak ki e rendszerből. |
26 |
Az adóhatóság azon a véleményen van, hogy a héasemlegesség biztosításához a tagállamok a térítésiátalány‑rendszer alkalmazását más feltételekhez köthetik, mint amelyeket az alapeljárás felperese megjelölt, feltéve hogy ez nem sérti a héairányelv egyetlen rendelkezését sem. Szerinte a térítésiátalány‑rendszer célja a lehető legnagyobb mértékű semlegesség megteremtése mind egyedi, mind általános szinten. Úgy véli, hogy az e rendszerben maradás lehetővé tétele azon mezőgazdasági termelők számára, amelyek ebből túl jelentős hasznot húznak, a mezőgazdasági termelők összessége tekintetében torzítja a héasemlegességet. |
27 |
A második pont, amelyet a kérdést előterjesztő bíróság nevesített, és amely tekintetében az alapeljárásban részt vevő felek álláspontja eltér egymástól, a héairányelv 296. cikkének (2) bekezdésének értelmében vett, „mezőgazdasági termelők [csoportjai]” kifejezés fogalmának értelmezésére vonatkozó kérdés. |
28 |
Az alapeljárás felperese szerint az adóhatóság őt egyedi helyzetére tekintettel zárta ki a térítésiátalány‑rendszerből, nem pedig amiatt, hogy mezőgazdasági termelőknek a héairányelv 296. cikkének (2) bekezdésében meghatározott valamely csoportjához tartozik. Márpedig a „csoport” kifejezés olyan kategóriát jelent, amely objektív jellemzők alapján azonosítható, és lehetővé teszi valamennyi mezőgazdasági termelő számára, hogy kellő bizonyossággal megállapítsa, hogy az adott csoportba tartozik‑e, vagy sem. A jelen esetben az adóhatóság a termelők egyetlen csoportját sem azonosította kellő pontossággal. Az adóhatóság által javasolt csoport elfogadása mezőgazdasági termelők – e 296. cikk (2) bekezdésének értelmében vett – csoportjaként, az adóhatóság számára mérlegelési jogkört biztosítana, mivel az e csoportot leíró kifejezések pontatlanok, illetve szabad teret engednek az említett hatóságnak arra, hogy döntését szubjektív tényezőkre alapozva hozza meg. |
29 |
Az adóhatóság úgy véli, hogy a javasolt csoport kellően pontos ahhoz, hogy a mezőgazdasági termelők héairányelv 296. cikkének (2) bekezdése szerinti csoportja legyen, és kifejti, hogy azt a 700/46/12. sz. héaértesítő 7.2. pontja határozza meg, amely szerint ki lehet zárni a térítésiátalány‑rendszerből azokat a mezőgazdasági termelőket, amelyek tekintetében megállapítást nyert, hogy térítési átalányban részesülő mezőgazdasági termelőként jelentősen nagyobb összeghez jutnak ahhoz az összeghez képest, amelyet az általános héaszabályozás hatálya alá tartozó adóalanyként visszaigényelnének. A hozzáadottérték‑adóról szóló 1995. évi rendelet 206. cikke (1) bekezdésének i) pontja is ebben az értelemben fogalmazódott meg. |
30 |
E körülmények között az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (felsőbíróság [adójogi és kancelláriai tanács]) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
|
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
31 |
A kérdést előterjesztő bíróság első kérdésével lényegében azt kívánja megtudni, hogy a héairányelv 296. cikkének (2) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy az kimerítően szabályozza mindazon eseteket, amelyekben a tagállam kizárhat valamely mezőgazdasági termelőt a térítésiátalány‑rendszerből, vagy ezen irányelv 299. cikke, az adósemlegesség elve vagy más indok alapozhatja‑e meg az ilyen kizárást. |
32 |
Bevezetésképpen rögzíteni kell, hogy az alapügyben az adóhatóság egyedileg vonta vissza az alapeljárás felperesének a térítésiátalány‑rendszer alkalmazása céljából kiadott igazolást azzal az indokkal, hogy a térítésiátalány‑mérték alkalmazásából húzott haszon jelentősen meghaladta azt az előzetesen felszámított adót, amelyet akkor vonhatott volna le, ha az általános héaszabályozás hatálya alá tartozó adóalany lett volna. |
33 |
Emlékeztetni kell arra, hogy a térítésiátalány‑rendszer egy eltérő rendszer, amely kivételt képez a héairányelv általános rendszere alól, és amelyet ezért csak annyiban lehet alkalmazni, amennyiben ezen irányelv céljának az eléréséhez szükséges (2004. július 15‑iHarbs ítélet, C‑321/02, EU:C:2004:447, 27. pont; 2012. március 8‑iBizottság kontra Portugália ítélet, C‑524/10, EU:C:2012:129, 49. pont; 2016. október 12‑iNigl és társai ítélet, C‑340/15, EU:C:2016:764, 37. pont). |
34 |
E rendszer két célkitűzése közül az egyik az érintett mezőgazdasági termelők részére szóló adminisztratív egyszerűsítés célkitűzése, amelyet össze kell hangolni a mezőgazdasági termelők által a tevékenységeik céljára felhasznált termékek beszerzésekor előzetesen megfizetett héateher kompenzálására vonatkozó célkitűzéssel (lásd ebben az értelemben: 2012. március 8‑iBizottság kontra Portugália ítélet, C‑524/10, EU:C:2012:129, 50. pont; 2016. október 12‑iNigl és társai ítélet, C‑340/15, EU:C:2016:764, 38. pont). |
35 |
E körülményeket figyelembe véve kell választ adni az első kérdésre. |
36 |
E tekintetben meg kell említeni, hogy a héairányelv 296. cikkének (2) bekezdése kizárólag azt a lehetőséget említi, hogy ki lehet zárni a térítésiátalány‑rendszer alkalmazásából a mezőgazdasági termelők meghatározott csoportjait, valamint azokat a mezőgazdasági termelőket, amelyek esetében az általános héaszabályozás vagy az ezen irányelv 281. cikkében meghatározott egyszerűsített szabályozás alkalmazása nem jelent igazgatási nehézségeket. |
37 |
Márpedig sem az említett térítésiátalány‑rendszer céljai, sem azon szövegösszefüggés, amelybe a héairányelv 296. cikkének (2) bekezdése illeszkedik, nem támasztja alá azt az álláspontot, hogy a jogalkotó más kizárási okokat is meg kívánt volna engedni. |
38 |
Nem vitatott, hogy a térítésiátalány‑rendszerrel követett célok közül az egyik arra irányul, hogy az e rendszer hatálya alá tartozó mezőgazdasági termelők számára lehetővé tegye a tevékenységük miatt általuk viselt héaköltségek kompenzációját. Ugyanakkor ezen irányelv 299. cikke figyelembe veszi a héa túlkompenzációjának kockázatát valamennyi térítési átalányban részesülő mezőgazdasági termelő vonatkozásában. E tekintetben e cikk tiltja a tagállamok számára, hogy olyan térítésiátalány‑mértékeket állapítsanak meg, amelyek eredményeként valamennyi térítési átalányban részesülő mezőgazdasági termelő az előzetesen felszámított héát meghaladó térítésben részesülhet. |
39 |
Továbbá az említett irányelv 297–299. cikke előírja, hogy e térítésiátalány‑mértékeket minden tagállamnak kizárólag a térítési átalányban részesülő mezőgazdasági termelőkre vonatkozó, utolsó három évi makrogazdasági statisztikai adatok alapján összességében kell meghatároznia. Ezért ugyanezen irányelv 299. cikke nem igazolhat egy olyan egyedileg meghozott határozatot, amely a térítésiátalány‑rendszerből kizár egy mezőgazdasági termelőt az említett térítésiátalány‑mértékek alkalmazása révén kapott visszatérítések alapján. |
40 |
Végül, jóllehet a kérdést előterjesztő bíróság megemlíti a térítésiátalány‑rendszer alkalmazása céljából kiadott igazolás visszavonásának lehetőségét azon okból, hogy olyan helyzetben, mint amilyen az alapügybeli, e rendszer alkalmazása esetleg sérti a héasemlegesség elvét, meg kell jegyezni, amint azt a főtanácsnok az indítványa 26. pontjában is említette, hogy az uniós jogalkotó szándékosan egyfajta általánosításra alapozta ezt a rendszert, eltérve ettől az elvtől, amint ezt jogszerűen megtehette, mivel az adósemlegesség, abban az értelemben, amellyel e fogalom az alapügyben bír, nem képez önálló jogelvet, hanem a héairányelv által követett célok egyike, amelyet például ezen irányelv 167. és azt követő cikkei konkretizálnak, amelyek felállítják az előzetesen felszámított héa levonásához való jogra vonatkozó elvet. |
41 |
Másfelől a Bíróság már elvi jelleggel kimondta, hogy a térítésiátalány‑rendszer nem biztosíthatja a héa teljes semlegességét, mivel e rendszer éppen arra irányul, hogy ezt a célt összehangolja a térítési átalányban részesülő mezőgazdasági termelőkre vonatkozó szabályok egyszerűsítésének céljával (lásd ebben az értelemben: 2012. március 8‑iBizottság kontra Portugália ítélet, C‑524/10, EU:C:2012:129, 53. pont). |
42 |
E feltételek mellett nem tekinthető az uniós joggal ellentétesnek, ha az e rendszert alkalmazó mezőgazdasági termelő – mint a jelen esetben – nagyobb héakompenzációt kap, mint azon előzetesen felszámított héa összege, amelyet akkor vonhatott volna le, ha ezen adónak az általános vagy az egyszerűsített adószabályozás szerint lett volna alanya. |
43 |
Következésképpen az adósemlegesség elve nem igazolhat a térítésiátalány‑rendszerből való kizárásról szóló olyan intézkedést, mint amilyen az e rendszer alkalmazásáról szóló igazolás visszavonása. |
44 |
A fenti megfontolások összességéből következik, hogy az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a héairányelv 296. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az kimerítően szabályozza mindazon eseteket, amelyekben a tagállam kizárhat valamely mezőgazdasági termelőt a térítésiátalány‑rendszerből. |
A második kérdésről
45 |
A kérdést előterjesztő bíróság a második kérdésével lényegében azt kívánja megtudni, hogy a héairányelv 296. cikkének (2) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy a mezőgazdasági termelők e rendelkezés értelmében vett csoportját képezhetik azok a mezőgazdasági termelők, amelyek tekintetében megállapítást nyert, hogy a térítésiátalány‑rendszer tagjaként jelentősen nagyobb összeghez jutnak ahhoz az összeghez képest, amelyet az általános vagy az egyszerűsített héaszabályozás hatálya alá tartozó adóalanyként visszaigényelnének. |
46 |
E tekintetben a héairányelv 296. cikkének (2) bekezdése nevesíti a mezőgazdasági termelők térítésiátalány‑rendszerből való kizárásának lehetőségeit, kimondva azt, hogy az ilyen kizárás többek között a mezőgazdasági termelők csoportjaira vonatkozhat, anélkül azonban, hogy meghatározná a „mezőgazdasági termelők [csoportjai]” kifejezés fogalmát. |
47 |
Nem vitatott, hogy e fogalom az érintett mezőgazdasági termelők által végzett tevékenységre utal, amely termelőknek ahhoz, hogy csoportot alkossanak, egy vagy több közös jellemzővel kell bírniuk. |
48 |
Ugyanakkor a jogbiztonság elvére tekintettel a mezőgazdasági termelők e 296. cikk (2) bekezdésében említett csoportjait a nemzeti jognak vagy adott esetben a nemzeti jogalkotó által e célból felhatalmazott végrehajtó hatóságnak objektív, világos és pontos kritériumok alapján kell meghatároznia. Továbbá, amint azt a főtanácsnok az indítványa 36. pontjában is említette, e kritériumokat előzetesen kell rögzíteni abban az értelemben, hogy azt a csoportot, amelyre a kizárás vonatkozik, a priori és in abstracto kell meghatározni annak érdekében, hogy a mezőgazdasági termelő a rendszerhez való csatlakozásról való esetleges döntésekor képes legyen megítélni, hogy a kizárás körébe tartozó csoporthoz tartozik‑e, és hogy ezt követően továbbra is e csoporthoz fog‑e tartozni. |
49 |
Ennélfogva a mezőgazdasági termelőnek ex ante kell tudnia elvégezni saját helyzetének egyedi elemzését annak megállapítása céljából, hogy az ezen jogszabályban rögzített objektív kritériumok alapján a termelők olyan csoportjához tartozik‑e, amely ki van zárva a térítésiátalány‑rendszerből. Viszont a mezőgazdasági termelőknek a héairányelv 296. cikkének (2) bekezdésében említett csoportjait nem lehet olyan kritériumra hivatkozással meghatározni, amely nem teszi lehetővé az érintett személyeknek, hogy ilyen egyedi elemzést végezzenek, különben sérülnek a jogi helyzetek egyértelműségére és bizonyosságára vonatkozó követelmények. |
50 |
Pontosan ez az eset merül fel a térítésiátalány‑rendszerből való kizárás azon kritériumával kapcsolatban, amely a „jelentősen nagyobb” összeg fogalmán alapul. |
51 |
A fenti megfontolások összességéből következik, hogy a héairányelv 296. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy nem képezhetik a mezőgazdasági termelők e rendelkezés értelmében vett csoportját azok a mezőgazdasági termelők, amelyek tekintetében megállapítást nyert, hogy a térítésiátalány‑rendszer tagjaként jelentősen nagyobb összeghez jutnak ahhoz az összeghez képest, amelyet az általános vagy az egyszerűsített héaszabályozás hatálya alá tartozó adóalanyként visszaigényelnének. |
A költségekről
52 |
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg. |
A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott: |
|
|
Aláírások |
( *1 ) Az eljárás nyelve: angol.