EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Maritime safety: minimum level of training of seafarers
Pomorska sigurnost: minimalna razina osposobljavanja pomoraca
Pomorska sigurnost: minimalna razina osposobljavanja pomoraca
This summary has been archived and will not be updated. See
'Pomorska sigurnost: minimalna razina osposobljavanja pomoraca'
for an updated information about the subject.
Pomorska sigurnost: minimalna razina osposobljavanja pomoraca
SAŽETAK DOKUMENTA:
Direktiva 2008/106/EZ o minimalnoj razini osposobljavanja pomoraca
ČEMU SLUŽI OVA DIREKTIVA?
KLJUČNE TOČKE
Područje primjene
Ova se direktiva primjenjuje na pomorce u službi na pomorskim brodovima koji plove pod zastavom države članice EU-a s izuzetkom:
Osposobljavanje
Direktivom se propisuju pravila o osposobljavanju i standardi stručne sposobnosti koja moraju ispunjavati pomorci, kandidati za izdavanje ili obnovu svjedodžbi, a koja im omogućuju obavljanje funkcija za koje se izdaje odgovarajuća svjedodžba o osposobljenosti ili stručnosti.
Kategorije pomoraca na koje se ova pravila odnose su sljedeće:
Za određene kategorije plovila, kao što su tankeri i ro-ro putnički brodovi, postoje posebna pravila i obvezni minimalni zahtjevi koji se odnose na njihovo osposobljavanje i kvalifikacije pomoraca. Direktivom se također propisuju pravila o obrazovanju i osposobljavanju u upravljanju kriznim situacijama, gašenju požara i pružanju medicinske pomoći, kao i za članove posade odgovorne za ugostiteljske usluge.
Svjedodžbe o osposobljenosti, svjedodžbe o stručnoj osposobljenosti i ovjere
Svjedodžbe moraju izdati nadležna tijela država članica EU-a kako bi njihovi imatelji mogli obavljati dužnosti kako je navedeno u dokumentu ili odobreno nacionalnim propisima. Ti se dokumenti izdaju kandidatima koji ispunjavaju nacionalne standarde fizičke spremnosti (osobito u pogledu vida i sluha) i koji pružaju zadovoljavajući dokaz o identitetu, dobi, službi na moru i vještinama (sposobnost, zadatak i razina).
Države članice EU-a mogu izdati posebne svjedodžbe za radiooperatere.
Vlasnici svjedodžbi dužni su u redovitim vremenskim razmacima dokazivati da još uvijek ispunjavaju standarde za vještine i stručnu sposobnost.
Ovjere mogu biti uključene u svjedodžbe ili se mogu izdati posebno. Svjedodžbe mogu koristiti obrazac sadržan u Kodeksu STCW (odjeljak A-I/2) ili mogu odstupati od njega (u tom slučaju moraju uključiti najmanje informacije koje se traže u obrascu). Svaki pomorac na brodu mora biti u mogućnosti predočiti izvorni primjerak svoje svjedodžbe. Države članice EU-a također moraju primijeniti potrebne mjere za sprečavanje i kažnjavanje prijevara i drugih nezakonitih postupaka povezanih s postupkom izdavanja svjedodžbi.
Direktivom o izmjeni 2012/35/EU uvedena je obveza za države članice EU-a da:
Kaznene i disciplinske mjere
Države članice EU-a moraju uspostaviti potrebne procese i postupke za provedbu nepristrane istrage u slučajevima nestručnosti, djelovanja ili propuštanja, koji mogu predstavljati izravnu prijetnju sigurnosti ljudskog života, sigurnosti robe na moru ili morskome okolišu. Kaznene ili disciplinske mjere moraju se predvidjeti i primijeniti u slučajevima kada:
Praćenje i ocjena osposobljavanja
Države članice EU-a moraju osigurati da se:
Vrijeme odmora za osoblje na brodskoj straži
Kako bi se spriječio umor osoblja na brodskoj straži, što je vrlo često uzrok nesreća na moru, postoje pravila koja se odnose na najkraće vrijeme odmora.
Sve osobe kojima je dodijeljena dužnost odgovornog časnika na straži ili mornara koji je dio sastava straže, imaju pravo na najmanje 10 sati odmora u toku svakog razdoblja od 24 sata. Oni mogu biti raspoređeni u najviše dva dijela, od kojih jedan mora trajati najmanje šest sati. Osim toga, Direktivom o izmjeni 2012/35/EU zahtijeva se da takvi službenici ili mornari imaju 77 sati odmora u razdoblju od svakih sedam dana.
Posebne dozvole
U izvanrednim okolnostima, nadležna tijela mogu izdati posebnu dozvolu kojom se dopušta određenom pomorcu da služi na određenom plovilu tijekom određenog razdoblja od najviše šest mjeseci. To bi se odnosilo na radno mjesto za koje pomorac ne posjeduje odgovarajuću svjedodžbu sve dok su njihove kvalifikacije dostatne da osiguraju uobičajene sigurnosne uvjete.
Odgovornosti država članica EU-a
Države članice EU-a moraju odrediti tijela ili organe koji:
Sporazumijevanje na brodu
Kako bi se povećala pomorska sigurnost i spriječile ljudske žrtve i zagađivanje mora, potrebno je poboljšati komunikaciju između članova posade na brodovima koji plove u vodama EU-a.
Zajednički radni jezik mora biti uspostavljen na svim putničkim brodovima koji plove pod zastavom države članice EU-a i na svim putničkim brodovima koji započinju i/ili završavaju plovidbu u luci države članice EU-a. U slučaju tankera za prijevoz nafte, kemikalija ili ukapljenog plina, Direktivom se zahtijeva da se zapovjednik, časnici i mornari mogu međusobno sporazumijevati na jednom ili više zajedničkih radnih jezika.
Nadzor države luke
Države članice EU-a mogu pratiti pomorce u službi na bilo kojem brodu koji upotrebljava njihove luke, neovisno o zastavi pod kojom plove, a posebno kako bi provjerile imaju li svi pomorci svjedodžbe u skladu s Konvencijom STCW. Moraju osigurati primjenu odgovarajućih pravila i postupaka utvrđenih Direktivom 2009/16/EZ o nadzoru države luke.
U nekim slučajevima potrebno je procijeniti sposobnost pomoraca da poštuju standarde u vezi straže propisane Konvencijom (provjera svjedodžbi). To je osobito potrebno ako se brod koji se služi lukom EU-a, a plovi pod zastavom države koja nije ratificirala Konvenciju STCW, upotrebljava tako da predstavlja opasnost za osobe, robu ili okoliš, ili ima zapovjednika, časnika ili mornara koji posjeduje svjedodžbu izdanu od treće zemlje koja nije ratificirala Konvenciju. U drugim slučajevima, od članova posade može se tražiti da dokažu svoju stručnu sposobnost na licu mjesta.
U Direktivi se navode razlozi zbog kojih se plovilo može zadržati, primjerice nedostatak osposobljavanja ili radnih uvjeta posade ako je utvrđeno da ti nedostatci predstavljaju opasnost za robu, osobe ili okoliš.
Europska komisija je 2015. objavila popis trećih zemalja priznatih u pogledu sustava za osposobljavanje i izdavanje svjedodžbi pomoraca. Od tada su Etiopija, Fidži, Oman i Crna Gora dodani na ovaj popis.
OTKADA SE OVA DIREKTIVA PRIMJENJUJE?
Direktiva 2008/106/EZ primjenjuje se od 23. prosinca 2008. Njome je revidirana i zamijenjena Direktiva 2001/25/EZ kojom je ukinuta Direktiva 94/58/EZ. Direktiva 94/58/EZ morala je stupiti na snagu u državama članicama EU-a do 31. prosinca 1995.
Direktiva 2012/35/EU o izmjeni primjenjuje se od 3. siječnja 2013. Morala je stupiti na snagu u zemljama EU-a do 4. srpnja 2014.
POZADINA
Za više informacija vidjeti:
GLAVNI DOKUMENT
Direktiva 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o minimalnoj razini osposobljavanja pomoraca (preinaka) (SL L 323, 3.12.2008., str. 33.–61.)
Sukcesivne izmjene Direktive 2008/106/EZ uključene su u originalni tekst. Ovaj pročišćeni tekst namijenjen je isključivo dokumentiranju.
VEZANI DOKUMENTI
Provedbena odluka Komisije (EU) 2018/501 od 22. ožujka 2018. o priznanju Sultanata Omana u skladu s Direktivom 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu sustava osposobljavanja pomoraca i izdavanja svjedodžbi pomorcima (SL L 82, 26.3.2018., str. 15.–16.)
Provedbena odluka Komisije (EU) 2017/1412 od 1. kolovoza 2017. o priznanju Fidžija u skladu s Direktivom 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu sustava osposobljavanja pomoraca i izdavanja svjedodžbi pomorcima (SL L 202, 3.8.2017., str. 6.–7.)
Provedbena odluka Komisije (EU) 2017/1239 od 6. srpnja 2017. o priznanju Etiopije u skladu s Direktivom 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu sustava osposobljavanja pomoraca i izdavanja svjedodžbi pomorcima (SL L 177, 8.7.2017., str. 43.–44.)
Provedbena odluka Komisije (EU) 2017/727 od 23. ožujka 2017. o priznanju Crne Gore u skladu s Direktivom 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu sustava osposobljavanja pomoraca i izdavanja svjedodžbi pomorcima (SL L 107, 25.4.2017., str. 31.–32.)
Posljednje ažuriranje 17.12.2018