EUR-Lex Dostop do prava EU
Dokument je izvleček s spletišča EUR-Lex.
Dokument 62010TN0489
Case T-489/10: Action brought on 8 October 2010 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines and Others v Council
Zadeva T-489/10: Tožba, vložena 8. oktobra 2010 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi proti Svetu
Zadeva T-489/10: Tožba, vložena 8. oktobra 2010 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi proti Svetu
IO C 30, 29.1.2011, str. 40–41
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
29.1.2011 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 30/40 |
Tožba, vložena 8. oktobra 2010 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi proti Svetu
(Zadeva T-489/10)
()
2011/C 30/73
Jezik postopka: angleščina
Stranke
Tožeče stranke: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran), Bushehr Shipping Co. Ltd (Valetta, Malta), Cisco Shipping Company Limited (Seul, Južna Koreja), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheran, Iran), Irano Misr Shipping Co. (Teheran, Iran), Irinvestship Ltd (London, Združeno kraljestvo), IRISL (Malta) Ltd (Sliema, Malta), IRISL Club (Teheran, Iran), IRISL Europe GmbH (Hamburg) (Hamburg, Nemčija), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Teheran, Iran), IRISL Multimodal Transport Company (Teheran, Iran), ISI Maritime Ltd (Malta) (Valletta, Malta), Khazer Shipping Lines (Bandar Anzali) (Gilan, Iran), Leadmarine (Singapur), Marble Shipping Ltd (Malta) (Sliema, Malta), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheran, Iran), Shipping Computer Services Co. (SCSCOL) (Teheran, Iran), Soroush Saramin Asatir (SSA) (Teheran, Iran), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teheran, Iran), Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teheran, Iran) (zastopniki: F. Randolph, M. Lester, barristers, in M. Taher, solicitor)
Tožena stranka: Svet Evropske unije
Predloga tožečih strank
— |
Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (1) in Sklep Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi skupnega stališča 2007/140/SZVP naj se v delih, ki veljajo za tožeče stranke, razveljavita; |
— |
Svetu naj se naloži plačilo stroškov tožečih strank. |
Tožbeni razlogi in bistvene trditve
V tej zadevi želijo tožeče stranke, ladijske družbe s sedeži v Iranu, Združenem Kraljestvu, Malti, Nemčiji, Singapuru in Južni Koreji, doseči delno razveljavitev Izvedbene uredbe Sveta št. 668/2010 in Sklepa Sveta 2010/413/SZVP, saj so vključene na seznam fizičnih in pravnih oseb, subjektov ali organov, katerih sredstva in gospodarski viri so zamrznjeni v skladu s to določbo.
Tožeče stranke v utemeljitev svojim trditvam navajajo štiri tožbene razloge.
S prvim tožbenim razlogom trdijo, da sta jim bili s sprejetjem izpodbijanih aktov kršeni pravica do obrambe in pravica do učinkovitega sodnega varstva, ker ti ne predvidevajo nobenega postopka za seznanitev tožečih strank z dokazi, na podlagi katerih je bila sprejeta odločitev o zamrznitvi sredstev, ali ker jim ne omogočajo, da bi se ustrezno opredelili glede teh dokazov. Dalje, tožeče stranke navajajo, da razlogi, navedeni v uredbi in sklepu, vsebujejo splošne, nepodprte in nejasne obtožbe glede ravnanja, ki se nanaša samo na dve od tožečih strank. Glede ostalih tožečih strank ni nobenega dokaza ali podatka, razen domneve o nedoločeni povezavi s prvo tožečo stranko. Po mnenju tožečih strank Svet ni predložil zadosti informacij, da bi jim omogočil učinkovito izraziti njihova stališča v odgovor, kar Sodišču ne mogoča presoje, ali sta sklep Sveta in njegova presoja utemeljena in ali temeljita na prepričljivih dokazih.
Z drugim tožbenim razlogom tožeče stranke trdijo, da Svet ni navedel zadostnih razlogov za njihovo vključitev v izpodbijane akte, s čimer naj bi kršil svojo obveznost jasno izraziti dejanske in posebne razloge, ki utemeljujejo njegovo odločitev, vključno s posebnimi posamičnimi razlogi, na podlagi katerih je zaključil, da tožeče stranke zagotavljajo podporo za širjenje jedrskega orožja.
S tretjim tožbenim razlogom tožeče stranke trdijo, da izpodbijani akti pomenijo neupravičeno in nesorazmerno omejevanje njihove pravice do lastnine in svobode do gospodarske pobude. Ukrepi zamrznitve sredstev imajo pomemben in dolgoročen vpliv na njihove temeljne pravice. Tožeče stranke navajajo, da njihova vključitev ni smiselno povezana z namenom izpodbijane uredbe in sklepa, ker naj obtožbe zoper tožeče stranke ne bi bile povezane s širjenjem jedrskega orožja. Kakorkoli, Svet ni dokazal, da je popolna zamrznitev sredstev najmanj omejujoče sredstvo za dosego tega namena, niti da je zelo velika škoda, ki je nastala tožečim strankam, upravičena in sorazmerna.
S četrtim tožbenim razlogom tožeče stranke zatrjujejo, da je Svet napravil očitno napako pri presoji z ugotovitvijo, da so merila za določitev v izpodbijani uredbi in izpodbijanem sklepu glede tožečih strank izpolnjena. Nobena obtožba zoper katerokoli tožečo stranko se ne nanaša na širjenje jedrskega orožja. Preprosta ugotovitev, da so nekatere tožeče stranke v lasti ali pod nadzorom prve tožeče stranke ali da so njeni agenti, ne zadošča za izpolnjevanje meril. Zato po mnenju tožečih strank Svetu ni uspelo oceniti dejanskega stanja.