FI
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea
NAT/774
Unionin pelastuspalvelumekanismi – muutos
LAUSUNTO
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea
Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös unionin pelastuspalvelumekanismista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1313/2013/EU muuttamisesta
COM(2019) 125 final – 2019/0070 (COD)
Esittelijä: Panagiotis Gkofas
Lausuntopyyntö |
Euroopan parlamentti, 14/03/2019 neuvosto, 27/03/2019 |
Oikeusperusta |
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artikla |
Vastaava jaosto |
”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” |
Hyväksyminen jaostossa |
23/05/2019 |
Hyväksyminen täysistunnossa |
19/06/2019 |
Täysistunnon nro |
544 |
Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) |
171/01/04 |
1.Tausta
1.1Unionin uusi pelastuspalvelumekanismi hyväksyttiin 13. maaliskuuta 2019 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä, joka koskee päätöksen N:o 1313/2013/EU muuttamista. Unionin pelastuspalvelumekanismi tarjoaa kehyksen yhteistyölle ja avun antamiselle vakavissa hätätilanteissa EU:ssa ja sen ulkopuolella. Pelastuspalvelumekanismi on vuodesta 2001 lähtien aktivoitu yli 300 kertaa. Siinä ovat mukana kaikki EU:n jäsenvaltiot, kaksi ETA-maata (Islanti ja Norja), Montenegro, Serbia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ja Turkki sekä Yhdistyneet kansakunnat (Sendain kehys katastrofiriskien vähentämiseksi 2015–2030) ja asianomaiset kansainväliset järjestöt. Säädöksellä luodaan puitteet resurssien lisäreserville rescEU:lle avun tarjoamiseksi silloin, kun olemassa olevat yleiset valmiudet eivät riitä. RescEU:hun kuuluvat erityisesti metsäpalojen lentosammutus ja resurssit lääkinnällisten hätätapausten sekä kemiallisten, biologisten, säteily- ja ydinonnettomuuksien varalta. Koulutukseen ja osaamisen jakamiseen liittyvä pelastuspalvelun osaamisverkosto on niin ikään varautumisen ja ennaltaehkäisyn strateginen osatekijä.
1.2Ehdotetun muutoksen on tarkoitus parantaa riskien ennaltaehkäisyä edellyttämällä, että jäsenvaltiot kehittävät edelleen riskinhallintakykynsä arviointia ja riskinhallintasuunnitteluaan erityisesti siltä osin, kun on kyse jäsenvaltioissa samanaikaisesti tapahtuvista samantyyppisistä luonnon tai ihmisen aiheuttamista katastrofeista taikka ilmaston odottamattomiin muutoksiin tai ennalta arvaamattomiin voimakkaisiin ja tiheästi toistuviin maanjäristyksiin liittyvistä katastrofeista, jotka aiheuttavat ihmishenkien menetyksiä, tuhoavat laajasti ekosysteemejä sekä julkista ja siviili-infrastruktuuria ja häiritsevät vakavasti taloudellista toimintaa ja pienyrityksiä. 1