EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014PC0660
Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on protection against subsidised imports from countries not members of the European Union (codification)
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta (kodifikaatio)
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta (kodifikaatio)
/* COM/2014/0660 final - 2014/0305 (COD) */
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta (kodifikaatio) /* COM/2014/0660 final - 2014/0305 (COD) */
PERUSTELUT 1. Komissio pitää Kansalaisten Eurooppa
-hankkeen kannalta tärkeänä unionin lainsäädännön yksinkertaistamista ja
selkeyttämistä, jotta siitä saataisiin yksiselitteisempää ja paremmin
kansalaisten saatavilla olevaa. Kansalaiset saisivat näin uusia mahdollisuuksia
ja tilaisuuksia käyttää lainsäädännön heille tarjoamia erityisiä oikeuksia. Tätä tavoitetta ei voida saavuttaa niin kauan kuin
useita kertoja ja usein huomattavilta osin muutettuja säännöksiä ei ole koottu
yhteen, vaan niitä on etsittävä sekä alkuperäisestä säädöksestä että siihen
myöhemmin tehdyistä muutoksista. Voimassa olevien säännösten selvittämiseksi on
sen vuoksi tutkittava ja vertailtava suuri määrä säädöksiä. Useita kertoja muutetut säädökset on tästä syystä
kodifioitava, jotta lainsäädäntö olisi selkeää ja avointa. 2. Komissio on 1 päivänä
huhtikuuta 1987 tekemällään päätöksellä[1]
antanut henkilöstölleen ohjeet toteuttaa säädösten kodifiointi
viimeistään sen jälkeen, kun niitä on muutettu kymmenen
kertaa. Komissio on lisäksi korostanut, että tämä on vähimmäissääntö, sillä
säännösten selkeyden ja ymmärrettävyyden edistämiseksi yksiköiden olisi
pyrittävä kodifioimaan niiden vastuulla olevat tekstit mahdollisimman lyhyin
väliajoin. 3. Tämä vahvistettiin
Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan Edinburghin huippukokouksessa joulukuussa
1992 esittämissä päätelmissä[2], joissa korostettiin kodifioinnin merkitystä,
koska sillä taataan oikeusvarmuus tiettynä ajankohtana tiettyyn kysymykseen sovellettavasta lainsäädännöstä. Kodifiointi on toteutettava noudattaen
kokonaisuudessaan unionin säädösten tavanomaista hyväksymismenettelyä. Koska kodifioinnissa ei saa muuttaa kodifioitavien säädösten asiasisältöä, Euroopan parlamentti,
neuvosto ja komissio ovat sopineet 20 päivänä joulukuuta 1994
tehdyllä toimielinten välisellä sopimuksella nopeutetusta
käsittelymenettelystä, jonka mukaisesti kodifioidut säädökset voidaan antaa
nopeasti. 4. Tällä ehdotuksella on tarkoitus
kodifioida muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta
tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annettu
neuvoston asetus (EY) N:o 597/2009[3].
Uudella asetuksella korvataan siihen sisällytetyt säädökset[4]. Kodifioitavien säädösten asiasisältöä ei ole muutettu tässä
ehdotuksessa, vaan niihin on yhdistettäessä tehty ainoastaan
kodifioinnin edellyttämät muodolliset
muutokset. 5. Kodifikaatioehdotus
on laadittu 22 virallisella kielellä asetuksen (EY)
N:o 597/2009 ja sen muuttamisesta annettujen säädösten alustavan koonnelman pohjalta. Koonnelman laati Euroopan unionin
julkaisutoimisto tietojenkäsittelyjärjestelmää käyttäen.
Siltä osin kuin artikloja on numeroitu uudelleen, vanhojen ja uusien numeroiden
vastaavuus esitetään uudelleenlaaditun asetuksen liitteessä VI. ê 597/2009
(mukautettu) 2014/0305 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista
tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta (kodifikaatio) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Ö Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen Õ ja erityisesti sen
Ö 207 Õ artiklan Ö 2 Õ kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[5], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: ê 597/2009
johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) (1) Neuvoston asetusta (EY) N:o Ö 597/2009[6] Õon muutettu
huomattavilta osin[7].
Mainittu asetus olisi selkeyden vuoksi kodifioitava. ê 597/2009
johdanto-osan 3 kappale (mukautettu) (2) Ö Maailman
kauppajärjestön Õ perustamissopimuksen,
jäljempänä ’WTO‑sopimus’ liitteeseen 1 A sisältyy muun muassa
tullitariffeja ja kauppaa koskeva vuoden 1994 yleissopimus, jäljempänä ’GATT 1994
-sopimus’, sopimus maataloudesta, sopimus Ö tullitariffeja
ja kauppaa koskevan Õ 1994 Ö yleissopimuksen Õ VI artiklan
soveltamisesta, jäljempänä ’vuoden 1994 polkumyyntisopimus’, sekä tukia ja
tasoitustulleja koskeva sopimus, jäljempänä ’tukisopimus’. ê 597/2009
johdanto-osan 5 kappale (mukautettu) (3) Ö Tukisopimuksen Õ sääntöjen
asianmukaisen ja avoimen soveltamisen varmistamiseksi Ö kyseisen
sopimuksen Õ määräykset olisi
saatettava mahdollisimman laajalti osaksi Ö unionin Õ lainsäädäntöä. ê 597/2009
johdanto-osan 6 kappale (4) Lisäksi on suotavaa tuoda
riittävän yksityiskohtaisesti esille ne ehdot, joiden vallitessa tukea
katsotaan annettavan, periaatteet, jotka säätelevät tasoitustullien
käyttöönottoa (etenkin onko tukea myönnetty jollain erityisellä tavalla), ja
tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen suuruuden laskemisperusteet. ê 597/2009
johdanto-osan 7 kappale (5) Tuen olemassaoloa
määritettäessä on tarpeen osoittaa, että julkinen viranomainen tai muu julkinen
elin on tietyn maan alueella myöntänyt rahallista avustusta tai että
jonkinlaista tulosuojaa tai hintatukea GATT 1994 -sopimuksen XVI artiklassa
tarkoitetussa merkityksessä on annettu ja että jokin yritys on hyötynyt edusta. ê 597/2009
johdanto-osan 8 kappale (mukautettu) (6) Tuen vastaanottajalle
annettavan edun laskemiseksi tapauksissa, joissa asianomaisessa maassa ei ole
markkinoiden vertailuarvoa, vertailuarvo olisi määritettävä tarkistamalla
kyseisessä maassa vallitsevat ehdot ja olosuhteet kyseisessä maassa
tosiasiallisesti käytettävissä olevien tekijöiden perusteella. Jos tämä ei ole
käytännöllistä muun muassa sen vuoksi, että kyseisiä hintoja tai kustannuksia
ei ole olemassa tai ne ovat epäluotettavia, sopiva vertailuarvo olisi
määritettävä muiden markkinoiden ehtojen ja olosuhteiden mukaisesti. ê 597/2009
johdanto-osan 9 kappale (mukautettu) (7) On suotavaa vahvistaa selkeät
ja yksityiskohtaiset ohjeet niistä tekijöistä, joiden avulla voidaan määrittää,
onko tuettu tuonti aiheuttanut tai uhkaako se aiheuttaa merkittävää vahinkoa.
Kun pyritään näyttämään, että Ö unionin Õ tuotannonalalle aiheutunut
vahinko johtuu kyseessä olevan tuonnin määrästä ja hintatasosta, olisi otettava
huomioon muiden tekijöiden vaikutukset ja erityisesti Ö unionissa Õ vallitsevat
markkinaolosuhteet. ê 597/2009
johdanto-osan 10 kappale (mukautettu) (8) Olisi määriteltävä käsite ”Ö unionin Õ tuotannonala” ja
säädettävä, että viejiin etuyhteydessä olevat osapuolet voidaan jättää tämän
tuotannonalan ulkopuolelle, ja määriteltävä käsite ”etuyhteys”. Lisäksi on
tarpeen säätää, että tasoitustulleja koskeva menettely voidaan aloittaa Ö unionin Õ tietyn alueen
tuottajien nimissä, sekä vahvistaa tällaisen alueen määrittelyä koskevat
ohjeet. ê 597/2009
johdanto-osan 11 kappale (mukautettu) (9) On tarpeen Ö täsmentää Õ, kuka voi tehdä tasoitustulleja
koskevan valituksen, sekä se, missä määrin Ö unionin Õ teollisuuden olisi
tuettava valitusta, sekä täsmentää niitä tasoitustullin käyttöönoton
mahdollistavaa tukea, vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevia tietoja, joiden on
sisällyttävä tällaiseen valitukseen. Olisi myös täsmennettävä valitusten
hylkäämistä tai menettelyjen aloittamista koskevia menettelyjä. ê 597/2009
johdanto-osan 12 kappale (mukautettu) (10) On tarpeen määritellä, millä
tavalla asianomaisille osapuolille olisi ilmoitettava viranomaisten vaatimista
tiedoista. Ö Asianomaisille
osapuolille Õ olisi annettava
hyvät mahdollisuudet esittää kaikki asiaan kuuluvat todisteet ja puolustaa
etujaan. Lisäksi on suotavaa vahvistaa selkeästi tutkimuksen kuluessa
noudatettavat säännöt ja menettelyt ja erityisesti säännöt siitä, miten
asianomaisten osapuolten on ilmoittauduttava, esitettävä näkökantansa ja
toimitettava tiedot asetetussa määräajassa, jotta ne voitaisiin ottaa huomioon.
Olisi myös vahvistettava, millä edellytyksillä asianomainen osapuoli voi saada
muiden asianomaisten osapuolien toimittamia tietoja ja esittää huomautuksensa
niistä. Jäsenvaltioiden ja komission olisi lisäksi tietojen keräämisessä
toimittava yhteistyössä. ê 597/2009
johdanto-osan 13 kappale (mukautettu) (11) On tarpeen Ö säätää Õ, millä edellytyksillä
väliaikaiset tullit voidaan ottaa käyttöön ja millä edellytyksillä Ö väliaikaiset
tullit Õ voidaan ottaa
käyttöön aikaisintaan 60 päivän kuluttua menettelyn aloittamisesta ja
viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua siitä. Komissio voi joka tapauksessa
ottaa kyseiset tullit käyttöön ainoastaan neljäksi kuukaudeksi. ê 597/2009
johdanto-osan 14 kappale (mukautettu) (12) On tarpeen Ö säätää Õ menettelyistä,
joilla voidaan hyväksyä sellaiset sitoumukset, joilla poistetaan tai korjataan
tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava tuki sekä vahinko sen sijaan, että
otettaisiin käyttöön väliaikaiset tai lopulliset tullit. On myös aiheellista Ö määrittää Õ sitoumusten
rikkomisen tai peruuttamisen seuraukset ja säätää, että väliaikaiset tullit
voidaan ottaa käyttöön rikkomusta epäiltäessä tai kun lisätutkimus on tarpeen
päätelmien täydentämiseksi. Sitoumuksia hyväksyttäessä olisi valvottava, että
ehdotetut sitoumukset ja niiden täytäntöönpano eivät johda kilpailunvastaiseen
toimintaan. ê 597/2009
johdanto-osan 15 kappale (13) Pidetään aiheellisena sallia
sitoumuksen peruuttaminen ja tullin soveltaminen yhdellä säädöksellä. On myös
tarpeen varmistaa, että peruuttamista koskeva menettely saatetaan päätökseen
pääsääntöisesti kuuden kuukauden ja joka tapauksessa viimeistään yhdeksän
kuukauden kuluessa voimassa olevan toimenpiteen moitteettoman soveltamisen
varmistamiseksi. ê 597/2009
johdanto-osan 16 kappale (mukautettu) (14) On tarpeen säätää, että menettely
on yleensä päätettävä 12 kuukauden ja enintään 13 kuukauden
kuluessa tutkimuksen aloittamisesta riippumatta siitä, hyväksytäänkö lopulliset
toimenpiteet. ê 597/2009
johdanto-osan 17 kappale (mukautettu) (15) Ö Tutkimukset Õ tai Ö menettelyt Õ on päätettävä, jos
tuen määrä on vähäinen, tai erityisesti silloin, kun tuonti on peräisin
kehitysmaasta, jos tuetun tuonnin määrä tai vahinko on mitätön, ja on
aiheellista määritellä kyseiset Ö tilanteet Õ. Jos toimenpiteet on
otettava käyttöön, on tarpeen säätää tutkimuksen päättämisestä ja Ö määrittää Õ, että tullien on
oltava tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrää alhaisemmat, jos
kyseinen alhaisempi määrä on riittävä vahingon poistamiseksi, minkä lisäksi on
tarpeen täsmentää tullien laskentamenetelmä otoksia käytettäessä. ê 597/2009
johdanto-osan 18 kappale (16) On tarpeen säätää
väliaikaisten tullien taannehtivasta kantamisesta, jos tämä arvioidaan
aiheelliseksi, ja määritellä, missä olosuhteissa tulleja voidaan soveltaa
taannehtivasti, jotta vältyttäisiin siltä, että sovellettavat lopulliset
toimenpiteet menettävät merkityksensä. On myös tarpeen säätää, että tulleja
voidaan soveltaa taannehtivasti, jos sitoumuksia rikotaan tai ne peruutetaan. ê 597/2009
johdanto-osan 19 kappale (17) On tarpeen säätää, että
toimenpiteiden voimassaolo päättyy viiden vuoden kuluttua, ellei
uudelleentarkastelussa osoittaudu, että niitä on jatkettava. Kun olosuhteiden
muutoksesta on toimitettu riittävät todisteet, on myös tarpeen säätää
välivaiheen uudelleentarkasteluista tai tutkimuksista sen määrittelemiseksi,
onko tasoitustullien palauttaminen perusteltua. ê 597/2009
johdanto-osan 20 kappale (18) Vaikka tukisopimukseen ei
sisälly määräyksiä tasoitustullien kiertämisestä, tämä kiertäminen on
mahdollista samankaltaisella vaikkakaan ei aivan samanlaisella tavalla kuin
polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden kohdalla. Sen vuoksi on aiheellista
antaa tätä koskevat säännökset tässä asetuksessa. ê 597/2009
johdanto-osan 21 kappale (19) On suotavaa täsmentää
asianomaiset osapuolet, joilla on oikeus pyytää toimenpiteiden kiertämistä
koskevan tutkimuksen vireillepanoa. ê 597/2009
johdanto-osan 22 kappale (mukautettu) (20) On myös syytä täsmentää
käytännöt, joissa on kyse voimassa olevien toimenpiteiden kiertämisestä.
Kiertämiskäytäntöjä voi esiintyä joko Ö unionin Õ sisällä tai sen
ulkopuolella. Sen vuoksi on tarpeen säätää, että laajennettujen tullien
soveltamista koskevia vapautuksia, joita voidaan myöntää tuojille, voidaan
myöntää myös viejille silloin, kun tullien soveltamisalaa laajennetaan Ö unionin Õ ulkopuolella
tapahtuvaan kiertämiseen puuttumiseksi. ê 597/2009
johdanto-osan 23 kappale (21) On hyväksyttävä
tasoitustoimenpiteiden soveltamatta jättäminen, jos markkinaolosuhteiden
tilapäinen muutos tekee niiden voimassa pitämisen väliaikaisesti
tarpeettomaksi. ê 597/2009
johdanto-osan 24 kappale (mukautettu) (22) On tarpeen säätää, että
tutkimuksen kohteena oleva tuonti voidaan kirjata tuonniksi siten, että tämän
tuonnin vastaisia toimenpiteitä voidaan toteuttaa myöhemmin. ê 597/2009
johdanto-osan 25 kappale (mukautettu) (23) Toimenpiteiden oikean
soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen, että jäsenvaltiot valvovat tutkimuksen
tai toimenpiteiden kohteena olevien tuotteiden tuontia ja tämän asetuksen
mukaisesti kannettujen tullien määrää ja antavat niistä komissiolle
kertomuksen. On myös tarpeen säätää, että komissio voi pyytää jäsenvaltioita
toimittamaan luottamuksellisuutta koskevia sääntöjä noudattaen tietoja, joita
käytetään hintasitoumusten valvontaan sekä voimassa olevien toimenpiteiden
vaikuttavuuden todentamiseen. ê 597/2009
johdanto-osan 27 kappale (24) On tärkeää säätää
tarkastuskäynneistä tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavasta tuesta ja
aiheutuneesta vahingosta toimitettujen tietojen todentamiseksi, mutta
tällaisten käyntien on oltava sidoksissa kyselyihin saatujen vastausten
asianmukaisuuteen. ê 597/2009
johdanto-osan 28 kappale (25) Tutkimusten päättämiseksi
vahvistetussa määräajassa on erityisen tärkeää käyttää otoksia, jos osapuolten
tai kyseessä olevien liiketoimien määrä on suuri. ê 597/2009
johdanto-osan 29 kappale (26) On tarpeen säätää, että jos
osapuolet eivät toimi yhteistyössä tyydyttävällä tavalla, päätelmien
tekemisessä voidaan käyttää muita tietoja, ja että nämä tiedot voivat olla
näille osapuolille vähemmän edullisia kuin siinä tapauksessa, että ne olisivat
toimineet yhteistyössä. ê 597/2009
johdanto-osan 30 kappale (27) Luottamuksellisten tietojen
käsittelystä olisi annettava säännökset liike- tai valtiosalaisuuksien
paljastumisen estämiseksi. ê 597/2009
johdanto-osan 31 kappale (mukautettu) (28) On välttämätöntä, että niille
osapuolille, joilla on siihen oikeus, ilmoitetaan asianmukaisesti keskeisistä
tosiasioista ja huomioista sekä että ilmoittaminen tapahtuu Ö unionin Õ päätöksentekomenettelyn
huomioon ottaen sellaisessa määräajassa, että osapuolilla on mahdollisuus
puolustaa etujaan. ê 597/2009
johdanto-osan 32 kappale (mukautettu) (29) On perusteltua säätää
hallintomenettelystä, jossa voidaan esittää väitteitä siitä, ovatko
toimenpiteet Ö unionin Õ ja myös kuluttajien
edun mukaisia, Ö määrittää Õ määräajat, joiden
kuluessa nämä tiedot on toimitettava, sekä Ö määrittää Õ asianomaisten
osapuolten oikeus saada tietoja. ê 597/2009
johdanto-osan 33 kappale (mukautettu) (30) Tukisopimuksella luotavaksi
tarkoitettujen oikeuksien ja velvoitteiden tasapainon säilyttämiseksi on
olennaisen tärkeää, että sopimuksen sisältämiä sääntöjä sovellettaessa Ö unioni Õ ottaa huomioon tärkeimpien
kauppakumppaniensa Ö kyseisille
oikeuksille ja velvollisuksille Õ antaman tulkinnan
sellaisena kuin se näkyy lainsäädännössä tai vakiintuneessa käytännössä. ê 37/2014 1
artikla ja liitteen 18 kohta (mukautettu) (31) Ö Tämän
asetuksen Õ täytäntöönpano
edellyttää yhdenmukaisia edellytyksiä väliaikaisten ja lopullisten tullien
hyväksymiselle ja tutkimuksen päättämiselle ilman toimenpiteitä. Komission
olisi hyväksyttävä toimenpiteet Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen
(EU) N:o 182/2011[8]
mukaisesti. (32) Väliaikaisten toimenpiteiden
hyväksymisessä olisi käytettävä neuvoa-antavaa menettelyä, kun otetaan huomioon
näiden toimenpiteiden vaikutukset ja niiden looginen järjestys suhteessa
lopullisten toimenpiteiden hyväksymiseen. Sitä olisi käytettävä myös
sitoumusten hyväksymiseen, toimenpiteiden voimassaolon päättymisen johdosta
suoritettavan uudelleentarkastelun aloittamiseen ja aloittamatta jättämiseen,
toimenpiteiden soveltamatta jättämiseen, toimenpiteiden soveltamatta jättämisen
jatkamiseen ja toimenpiteiden soveltamisen aloittamiseen uudelleen, ottaen
huomioon näiden toimenpiteiden vaikutukset lopullisiin toimenpiteisiin
verrattuna. Jos toimenpiteiden määräämisen viivästyminen aiheuttaisi vaikeasti
korjattavaa vahinkoa, on tarpeen antaa komissiolle mahdollisuus hyväksyä
välittömästi sovellettavia väliaikaisia toimenpiteitä, ê 597/2009
(mukautettu) OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Periaatteet 1. Tasoitustulli voidaan ottaa käyttöön minkä
tahansa sellaisen tuen tasoittamiseksi, joka on myönnetty välittömästi tai
välillisesti minkä tahansa tuotteen valmistukseen, tuotantoon, vientiin tai
kuljetukseen, jos tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen Ö unionissa Õ aiheuttaa vahinkoa. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa
säädetään, jos tuotteita ei tuoda suoraan alkuperämaasta vaan ne viedään Ö unioniin Õ välittäjänä toimivan
maan kautta, tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan kokonaisuudessaan ja
tarvittaessa liiketointa tai -toimia pidetään alkuperämaan ja Ö unionin Õ välillä
suoritettuina. 2 artikla Määritelmät Tässä
asetuksessa: a) tuotetta pidetään tukea saavana, jos
se saa 3 ja 4 artiklassa määriteltyä tasoitustullin käyttöönoton
mahdollistavaa tukea. Tukea voi myöntää joko tuotavan tuotteen alkuperämaan
julkinen viranomainen tai sen välittäjänä toimivan maan julkinen viranomainen,
josta tuote viedään Ö unioniin Õ ja jota kutsutaan
tässä asetuksessa ’viejämaaksi’; b) ’julkisella viranomaisella’
tarkoitetaan alkuperä- tai viejämaan alueella toimivaa julkista elintä; c) ’samankaltaisella tuotteella’
tarkoitetaan samanlaista tuotetta, toisin sanoen kaikissa suhteissa samanlaista
kuin tutkittava tuote, tai jos sellaista tuotetta ei ole, muuta tuotetta, joka
muistuttaa ominaispiirteiltään tutkittavaa tuotetta, vaikka se ei ole kaikissa
suhteissa samanlainen; d) ’vahingolla’ tarkoitetaan, jollei
toisin ilmoiteta, Ö unionin Õ tuotannonalalle
aiheutunutta merkittävää vahinkoa, Ö unionin Õ tuotannonalaan
kohdistuvaa merkittävän vahingon uhkaa tai merkittävää viivästystä Ö unionin Õ tuotannonalan perustamisessa,
ja sitä tulkitaan 8 artiklan säännösten mukaisesti. 3 artikla Tuen
määritelmä Tuen katsotaan
olevan kyseessä, jos: 1) a) alkuperä- tai viejämaan julkiset
viranomaiset myöntävät taloudellista tukea, toisin sanoen, jos: i) julkisten viranomaisten käytäntö
käsittää varojen (esimerkiksi avustusten, lainojen ja omaan pääomaan
tapahtuvien sijoitusten muodossa) suoran siirron tai mahdollisia varojen tai
velvoitteiden suoria siirtoja (esimerkiksi lainalle annetun takauksen), ii) julkisista tuloista, jotka muuten olisi
maksettava, luovutaan tai niitä ei kanneta (esimerkiksi verokannustimet, kuten
veroluotot). Tältä osin tukena ei pidetä vientiin menevän tuotteen
vapauttamista sellaisista veroista ja maksuista, joita kannetaan samankaltaisesta,
kotimaiseen kysyntään tarkoitetusta tuotteesta, eikä sellaisten verojen ja
maksujen palauttamista, jos palautettava määrä ei ylitä niistä karttunutta
määrää, jos tällainen vapauttaminen on myönnetty liitteiden I, II ja III
säännösten mukaisesti, iii) julkiset viranomaiset antavat käyttöön
muita kuin yleisiin perusrakenteisiin kuuluvia hyödykkeitä tai palveluita tai
ostavat hyödykkeitä, iv) julkiset viranomaiset –
suorittavat maksuja rahoitusmekanismiin tai –
valtuuttavat tai määräävät yksityisen tahon huolehtimaan
yhdestä tai useammasta i, ii ja iii alakohdassa tarkoitetusta
tavanomaisesti julkisille viranomaisille kuuluvasta tehtävästä, ja noudatettava
käytäntö ei todellisuudessa eroa julkisten viranomaisten tavallisesti
noudattamasta käytännöstä, tai b) kyse on tulo- tai hintatuesta missä
tahansa GATT 1994 -sopimuksen XVI artiklassa tarkoitetussa
merkityksessä, ja 2) sitä kautta annetaan etua. 4 artikla Tasoitustullin
käyttöönoton mahdollistavat tuet 1. Tuet johtavat tasoitustoimenpiteiden
toteuttamiseen ainoastaan, jos ne ovat 2, 3 ja 4 kohdassa
tarkoitetulla tavalla erityisiä. 2. Sen
määrittämiseksi, kohdistuuko tuki erityisesti myöntävän viranomaisen
toimivaltaan kuuluvalla alueella sijaitsevaan yritykseen tai tuotannonalaan
taikka yritysten tai tuotannonalojen ryhmään, jäljempänä ’tietyt yritykset’,
sovelletaan seuraavia periaatteita: a) jos tuen myöntävä viranomainen tai
lainsäädäntö, jonka perusteella myöntävä viranomainen toimii, rajoittaa
mahdollisuuden saada tukea nimenomaisesti tiettyihin yrityksiin, tuki on
erityistä; b) jos tuen myöntävä viranomainen tai
lainsäädäntö, jonka perusteella myöntävä viranomainen toimii, asettaa oikeuden
saada tukea ja tuen määrän riippuvaksi objektiivisista arviointiperusteista tai
edellytyksistä, ei ole kyse erityisestä tuesta, edellyttäen että oikeus saada
tukea ei vaadi eri toimenpiteitä ja että mainittuja arviointiperusteita ja
edellytyksiä noudatetaan tiukasti; c) jos huolimatta siitä, että a ja
b alakohdassa esitettyjen periaatteiden soveltamisen perusteella näyttää
siltä, että kyseessä ei ole erityinen tuki, on syytä uskoa, että tuki
todellisuudessa voi olla erityistä, voidaan ottaa huomioon muita tekijöitä.
Nämä tekijät ovat: tukiohjelmaa hyödyntää rajoitettu määrä tiettyjä yrityksiä;
sitä hyödyntävät pääasiallisesti tietyt yritykset; tukea myönnetään
suhteettoman suuressa määrin tietyille yrityksille; tapa, jolla myöntävä
viranomainen käyttää harkintavaltaa päätettäessä tuen myöntämisestä. Tässä
suhteessa otetaan huomioon erityisesti tiedot siitä, missä määrin tukea
koskevia hakemuksia on hylätty tai hyväksytty, ja näiden päätösten perustelut. Edellä b alakohdassa ”objektiivisilla
arviointiperusteilla tai edellytyksillä” tarkoitetaan puolueettomia
arviointiperusteita tai edellytyksiä, jotka eivät aseta tiettyjä yrityksiä
muiden edelle ja jotka ovat luonteeltaan taloudellisia ja joita sovelletaan
laajalti, kuten työntekijöiden lukumäärä tai yrityksen koko. Arviointiperusteet ja edellytykset on
määriteltävä selkeästi laissa, asetuksissa tai muissa virallisissa asiakirjoissa
siten, että ne voidaan todentaa. Ensimmäisen alakohdan c alakohtaa
sovellettaessa otetaan huomioon, missä laajuudessa taloudellinen toiminta on
myöntävän viranomaisen toimialueella hajautunutta, sekä tukiohjelman
soveltamisaika. 3. Myöntävän viranomaisen toimivaltaan
kuuluvalla määrätyllä maantieteellisellä alueella sijaitseviin tiettyihin
yrityksiin rajattu tuki on erityistä. Yleisesti sovellettavan veron määrän
asettamista tai muuttamista minkä tahansa sellaisen hallinnon portaan
päätöksellä, joka on oikeutettu sen tekemään, ei katsota tässä asetuksessa
tarkoitetuksi erityiseksi tueksi. 4. Sen
estämättä, mitä 2 ja 3 kohdassa säädetään, katsotaan seuraavat tuet
erityisiksi: a) joko oikeudellisesti tai
tosiasiallisesti vientituloksesta joko pelkästään tai yhdessä muiden
edellytysten kanssa riippuvat tuet, mukaan lukien liitteessä I
viitteellisesti luetellut; b) tuet, jotka yksin tai yhdessä muiden
edellytysten kanssa riippuvat kotimaisten tavaroiden käytön suosimisesta
suhteessa tuontitavaroihin. Edellä olevaa a alakohtaa sovellettaessa
tukien katsotaan tosiasiallisesti riippuvan vientituloksesta, jos tosiasiat
osoittavat, että tuen myöntäminen, ilman että sitä on tehty oikeudellisesti
vientituloksesta riippuvaiseksi, on tosiasiassa kytketty todelliseen tai
odotettuun vientiin tai vientituloihin. Se, että tukea myönnetään
vientiyrityksille, ei yksistään johda tuen katsomiseen vientitueksi tässä
säännöksessä tarkoitetussa merkityksessä. 5. Tämän artiklan säännösten perusteella
tehtävän erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukeviin
todisteisiin. 5 artikla Tasoitustullin
käyttöönoton mahdollistavan tuen määrän laskeminen Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan
tuen määrä lasketaan vastaanottajalle annettavan sen edun mukaan, joka on
tutkimusjaksona todettu ja määritetty. Tämä jakso vastaa tavallisesti
vastaanottajan viimeisintä tilikautta, mutta se voi olla mikä tahansa muu
vähintään kuuden kuukauden jakso, joka edeltää tutkimuksen vireillepanoa ja
jonka osalta on käytettävissä luotettavia rahoitusta ja muita asiaa koskevia
tietoja. 6 artikla Tuen
vastaanottajalle annettavan edun laskeminen Tuen
vastaanottajalle annettava etu lasketaan seuraavien sääntöjen mukaisesti: a) julkisten viranomaisten tekemää
sijoitusta yrityksen omaan pääomaan ei pidetä edun antamisena, ellei
investoinnin voida katsoa olevan vastoin alkuperä- ja/tai viejämaan alueella
olevien yksityisten sijoittajien tavanomaista sijoituskäytäntöä, riskipääomasijoitukset
mukaan lukien; b) julkisten viranomaisten myöntämää lainaa
ei pidetä edun antamisena, ellei yrityksen julkisilta viranomaisilta saamastaan
lainasta maksamien luottokustannusten määrän ja vastaavasta kaupallisesta
lainasta, jonka yritys voisi saada markkinoilta, maksamien luottokustannusten
määrän välillä ole eroa. Tässä tapauksessa eduksi katsotaan näiden kahden
määrän erotus; c) julkisen viranomaisen myöntämää
lainatakausta ei pidetä edun antamisena, ellei takauksen saaneen yrityksen
julkisten viranomaisten takaamasta lainasta maksamien luottokustannusten määrän
ja vastaavasta kaupallisesta lainasta ilman tällaista takausta maksamien
luottokustannusten määrän välillä ole eroa. Tässä tapauksessa eduksi katsotaan Ö kyseisen Õ kahden määrän erotus
korjattuna palkkioissa olevilla mahdollisilla eroilla; d) hyödykkeiden tai palvelujen
toimittamista tai hyödykkeiden ostamista julkisten viranomaisten toimesta ei
pidetä edun antamisena, ellei hyödykkeitä tai palveluja toimiteta
riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan tai hyödykkeitä osteta yli
riittävänä pidettävää vastiketta vastaan. Vastikkeen riittävyys on määritettävä
suhteessa kyseisen hyödykkeen tai palvelun markkinoilla vallitseviin
olosuhteisiin maassa, jossa toimitus tai ostaminen tapahtuu, hinta, laatu,
saatavuus, markkinoitavuus, kuljetus ja muut osto- tai myyntiehdot mukaan
lukien. Jos kyseisen hyödykkeen tai palvelun osalta maassa, jossa se
toimitetaan tai ostetaan, ei ole vallitsevia markkinaehtoja tai -olosuhteita,
joita voidaan käyttää sopivina vertailuarvoina, sovelletaan seuraavia sääntöjä: i) asianomaisessa maassa vallitsevia ehtoja
ja olosuhteita tarkistetaan tosiasiallisten kustannusten, hintojen ja muiden
kyseisessä maassa käytettävissä olevien tekijöiden perusteella sellaisella
sopivalla määrällä, joka kuvastaa tavanomaisia markkinaehtoja ja -olosuhteita;
tai ii) tarvittaessa käytetään tuen
vastaanottajan käytettävissä olevia toisen maan markkinoilla tai
maailmanmarkkinoilla vallitsevia ehtoja ja olosuhteita. 7 artikla Laskemista
koskevat yleiset säännökset 1. Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan
tuen määrä lasketaan tuetun ja Ö unioniin Õ viedyn tuotteen
osalta yksikkökohtaisesti. Määritettäessä Ö kyseistä Õ määrää voidaan tuen
kokonaismäärästä vähentää seuraavat osuudet: a) kaikki asian käsittelymaksut sekä
muut kustannukset, jotka välttämättä aiheutuvat tukikelpoisuuden tai itse tuen
saamisesta; b) vientiverot, tullit tai muut maksut,
jotka kannetaan tuotteen viennistä Ö unioniin Õ ja jotka on
erityisesti tarkoitettu tuen vaikutuksen tasaamiseen. Asianosaisen on tällaista vähennystä
vaatiessaan näytettävä, että vaatimus on perusteltu. 2. Jos tukea ei myönnetä suhteessa
valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin,
tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä määritetään jakamalla
tuen kokonaisarvo sopivalla tavalla tutkimusjaksona tapahtuneelle kyseisten
tuotteiden tuotannolle, myynnille tai viennille. 3. Jos tuen myöntäminen voidaan liittää käyttöomaisuuden
hankintaan tai tulevaan hankintaan, tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan
tuen määrä lasketaan jakamalla tuki ajanjaksolle, joka vastaa tämän omaisuuden
tavanomaista kuolettamisaikaa kyseisellä tuotannonalalla. Näin laskettu tutkimusjaksolle kuuluva määrä,
mukaan lukien ennen Ö kyseistä Õ jaksoa hankittua
käyttöomaisuutta vastaava osuus, jaetaan 2 kohdan säännösten mukaisesti. Sellaisen omaisuuden osalta, jonka arvo ei
alene, tuki rinnastetaan korottomaan lainaan, ja sitä käsitellään
6 artiklan b alakohdan säännösten mukaisesti. 4. Jos tukea ei ole myönnetty käyttöomaisuuden
hankintaan, tutkimusjaksona annetun edun määrä kohdistetaan periaatteessa Ö kyseiselle Õ jaksolle, ja se
jaetaan 2 kohdan mukaisesti, ellei sitä ole erityisten olosuhteiden vuoksi
perusteltua kohdistaa muulle jaksolle. 8 artikla Vahingon
määrittäminen 1. Vahingon
määrittäminen perustuu sitä tukevaan näyttöön, ja siihen kuuluu objektiivinen
tarkastelu, joka kohdistuu a) tuetun tuonnin määrään ja tämän
tuonnin vaikutukseen samankaltaisten tuotteiden hintoihin Ö unionin Õ markkinoilla; ja b) tämän tuonnin vaikutuksiin Ö unionin Õ tuotannonalaan. 2. Tuetun tuonnin määrän osalta tutkitaan,
onko se lisääntynyt merkittävästi joko absoluuttisesti tai suhteessa Ö unionin Õ tuotantoon tai
kulutukseen. Tuetulla tuonnilla hintoihin olevan vaikutuksen osalta tutkitaan,
onko tuetun tuonnin osalta esiintynyt merkittävää alihinnoittelua suhteessa Ö unionin Õ tuotannonalan
valmistaman samankaltaisen tuotteen hintaan tai onko tällaisen tuonnin
vaikutuksesta muutoin aiheutunut merkittävää hintojen alenemista tai onko
tuonti merkittävästi estänyt sellaisia hinnankorotuksia, joita muuten olisi
tehty. Yksi tai useampi Ö kyseisistä Õ tekijöistä ei
välttämättä ole ratkaiseva peruste. 3. Jos
samanaikaisesti tutkitaan tasoitustullia varten tuotteen tuontia useammasta
kuin yhdestä maasta, tällaisen tuonnin vaikutuksia voidaan arvioida
kumulatiivisesti ainoastaan, jos: a) todetun tasoitustullin käyttöönoton
mahdollistavan tuen määrä on suhteessa kustakin maasta peräisin olevaan
tuontiin 14 artiklan 5 kohdassa määriteltyä vähäistä määrää (de minimis)
suurempi ja tuonnin määrä yhdestäkään maasta ei ole vähäpätöistä; ja b) tuonnin vaikutusten kumulatiivinen
arviointi on aiheellista ottaen huomioon tuotavien tuotteiden väliset
kilpailuedellytykset sekä tuotavien tuotteiden ja Ö unionin Õ samankaltaisen
tuotteen väliset kilpailuedellytykset. 4. Tutkittaessa tuetun tuonnin vaikutusta
kyseessä olevaan Ö unionin Õ tuotannonalaan on
arvioitava kaikki asiaa koskevat taloudelliset tekijät ja seikat, jotka
vaikuttavat kyseisen tuotannonalan tilanteeseen, mukaan lukien seuraavat
seikat: se, että ala ei ole vielä täysin toipunut aikaisemman tuetun viennin
tai polkumyynnin vaikutuksista; tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen
määrän suuruus; myynnin, voittojen, tuotannon, markkinaosuuden, tuottavuuden,
investointien tuoton tai kapasiteetin käyttöasteen tosiasiallinen ja
mahdollinen pieneneminen; Ö unionin Õ hintoihin
vaikuttavat tekijät; tosiasialliset ja mahdolliset kielteiset vaikutukset
kassavirtoihin, varastoihin, työllisyyteen, palkkoihin, kasvuun, pääoman
saantiin ja investointeihin sekä maataloudessa se, onko julkisten viranomaisten
tukiohjelmien käyttö lisääntynyt. Tämä luettelo ei ole tyhjentävä, eikä yksi
tai useampi näistä tekijöistä välttämättä ole ratkaiseva peruste. 5. Edellä olevaan 1 kohtaan liittyen
esitetyillä ja asiaa koskevilla todisteilla on osoitettava, että tuettu tuonti
aiheuttaa vahinkoa. Erityisesti tämä merkitsee sen osoittamista, että 2 kohdassa
tarkoitetut määrät ja/tai hinnat vaikuttavat Ö unionin Õ tuotannonalaan
4 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja että Ö kyseistä Õ vaikutusta voidaan
pitää merkittävänä. 6. Tuetun tuonnin lisäksi on tutkittava muut
tunnetut tekijät, jotka samaan aikaan aiheuttavat vahinkoa Ö unionin Õ tuotannonalalle,
jotta Ö kyseisten Õ tekijöiden
aiheuttamaa vahinkoa ei pidetä tuetusta tuonnista johtuvana vahinkona 5 kohdan
mukaisesti. Tältä osin huomioon otettavina tekijöinä Ö pidetään Õ muun muassa muun
kuin tuetun tuonnin määrää ja hintoja, kysynnän supistumista tai
kulutustottumusten muutoksia, kolmansien maiden ja Ö unionin Õ tuottajien
rajoittavia kauppakäytäntöjä sekä kyseisten tuottajien välistä kilpailua,
tekniikan kehittymistä sekä Ö unionin Õ tuotannonalan
vientitulosta ja tuottavuutta. 7. Tuetun tuonnin vaikutus on arvioitava
suhteessa samankaltaisen tuotteen tuotantoon Ö unioniin Õ tuotannonalalla
silloin, kun käytettävissä olevat tiedot mahdollistavat tämän tuotannon
yksilöimisen esimerkiksi tuotantomenetelmien sekä tuottajien myynnin ja
voittojen perusteella. Jos kyseisen tuotannon yksilöiminen ei ole mahdollista,
tuetun tuonnin vaikutus on arvioitava tarkastelemalla sellaisen mahdollisimman
rajoitetun, samankaltaisen tuotteen sisältävän tuoteryhmän tai -valikoiman
tuotantoa, josta tarvittavat tiedot ovat saatavissa. 8. Merkittävän vahingon uhan määrittämisen on
perustuttava tosiasioihin eikä pelkkiin väitteisiin, arveluihin tai etäiseen
mahdollisuuteen. Olosuhteiden muutoksen, joka loisi tilanteen, jossa tuettu tuonti
aiheuttaisi vahinkoa, on oltava selvästi nähtävissä ja välittömästi uhkaava. Merkittävän
vahingon uhan olemassaolon määrittämiseksi olisi tarkasteltava seuraavia
tekijöitä: a) kyseessä olevan tuen luonne ja tuen
todennäköiset vaikutukset kauppaan; b) tuetun tuonnin sellainen huomattava
kasvuvauhti Ö unionin Õ markkinoilla, joka
on osoitus tuonnin tuntuvan kasvun todennäköisyydestä; c) riittävä ja vapaasti viejän
käytettävissä oleva kapasiteetti tai sen välitön ja tuntuva kasvu, joka on
osoitus Ö unioniin Õ suuntautuvan tuetun
viennin tuntuvan kasvun todennäköisyydestä, ottaen huomioon muiden
vientimarkkinoiden kyvyn ottaa vastaan lisävientiä; d) tuonti hinnoilla, jotka voivat
merkittävästi alentaa sisäisiä hintoja tai estää huomattavassa määrin
hinnankorotukset ja jotka todennäköisesti lisäisivät uuden tuonnin kysyntää; e) tutkimuksen kohteena olevan tuotteen
varastot. Mikään näistä tekijöistä ei välttämättä
yksinään ole ratkaiseva peruste, vaan tarkasteltavien tekijöiden on yhdessä
johdettava siihen päätelmään, että tuetun viennin kasvu on välittömästi
uhkaavaa ja että jos suojatoimia ei toteuteta, aiheutuu merkittävää vahinkoa. 9 artikla Ö Unionin Õ tuotannonalan
määritelmä 1. Tässä
asetuksessa tarkoitetaan ’Ö unionin Õ tuotannonalalla’
samankaltaisten tuotteiden kaikkia tuottajia Ö unionissa Õ tai niitä tuottajia,
joiden tuotteiden yhteinen tuotanto muodostaa 10 artiklan 6 kohdassa
määritellyn pääosan kyseisten tuotteiden koko Ö unionin Õ tuotannosta, paitsi
silloin, kun: a) jotkut tuottajat ovat etuyhteydessä
viejiin tai tuojiin tai ne ovat itse sellaisen tuotteen tuojia, jota väitetään tuettavan,
ilmaisun ”Ö unionin Õ tuotannonala”
voidaan tulkita käsittävän muut tuottajat; b) poikkeuksellisissa olosuhteissa yhteisön alue
voidaan kyseisen tuotannon osalta jakaa kahteen tai useampaan kilpailevaan
markkina-alueeseen, ja kullakin markkina-alueella olevia tuottajia voidaan
pitää erillisenä tuotannonalana, jos i) tällaisella markkina-alueella olevat
tuottajat myyvät kaiken tai lähes kaiken kyseisen tuotteen tuotantonsa tällä
markkina-alueella ja ii) muualle Ö unioniin Õ sijoittautuneet
kyseisen tuotteen tuottajat eivät merkittävässä määrin tyydytä kysyntää tällä
markkina-alueella. Vaikka suurimmalle osalle koko Ö unionin Õ tuotannonalasta ei
olisi aiheutunut vahinkoa, voidaan vahinkoa katsoa aiheutuneen tällaisissa
olosuhteissa, jos tuettu tuonti on keskittynyt tällaisille eristyneille
markkinoille ja jos tuettu tuonti lisäksi aiheuttaa vahinkoa tuottajille, jotka
vastaavat kaikesta tai lähes kaikesta tuotannosta tällaisilla markkinoilla. 2. Edellä
1 kohdassa tuottajien katsotaan olevan etuyhteydessä viejiin tai tuojiin
ainoastaan, jos a) toinen välittömästi tai välillisesti
valvoo toista; tai b) kolmas taho välittömästi tai
välillisesti valvoo molempia; tai c) ne yhdessä valvovat välittömästi tai
välillisesti kolmatta tahoa, jos on syytä olettaa tai epäillä, että yhteyden
vaikutuksesta kyseinen tuottaja toimii toisin kuin etuyhteyttä vailla olevat
tuottajat. Tässä kohdassa Ö yhdenÕ katsotaan valvovan
toista silloin, kun edellisen oikeudellinen tai tosiasiallinen asema antaa
sille mahdollisuuden rajoittaa tai ohjata jälkimmäisen toimintaa. 3. Kun Ö unionin Õ tuotannonalan
tulkitaan käsittävän tietyn alueen tuottajat, viejille tai tasoitustullin
käyttöönoton mahdollistavan tuen myöntävälle julkiselle viranomaiselle annetaan
mahdollisuus esittää 13 artiklan mukaisesti sitoumuksia kyseisen alueen
osalta. Arvioitaessa Ö unionin Õ etua toimenpiteiden
suhteen on tällaisissa tapauksissa alueen etuun kiinnitettävä erityistä
huomiota. Jos tyydyttävää sitoumusta ei anneta nopeasti tai jos kyseessä ovat
13 artiklan 9 ja 10 kohdassa tarkoitetut tilanteet, väliaikainen tai
lopullinen tasoitustulli voidaan ottaa käyttöön koko Ö unionin Õ osalta. Tällaisissa
tapauksissa tullit voidaan, jos mahdollista, rajoittaa koskemaan tiettyjä
tuotteita tai viejiä. 4. Tähän artiklaan Ö voidaan
soveltaa Õ 8 artiklan
7 kohdan säännöksiä. 10 artikla Menettelyn
aloittaminen 1. Jos 8 kohdasta ei muuta johdu,
tutkimus väitetyn tuen, sen määrän ja vaikutuksen määrittämiseksi pannaan
vireille Ö unionin Õ tuotannonalan
puolesta toimivan minkä tahansa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön tai
minkä tahansa yhteenliittymän, jolla ei ole oikeushenkilön asemaa, tekemän
kirjallisen valituksen perusteella. Valitus voidaan toimittaa komissiolle tai
jäsenvaltiolle, jonka on toimitettava se komissiolle. Komissio lähettää
jäsenvaltioille jäljennöksen jokaisesta vastaanottamastaan valituksesta.
Valitus katsotaan jätetyksi ensimmäisenä työpäivänä sen jälkeen, kun se on
lähetetty komissiolle kirjattuna kirjeenä, tai kun komissio on antanut
vastaanottoilmoituksen. Jos valitusta ei ole tehty, mutta
jäsenvaltiolla on riittävät todisteet tuesta ja siitä Ö unionin Õ tuotannonalalle
aiheutuneesta vahingosta, sen on toimitettava nämä todisteet viipymättä
komissiolle. 2. Edellä
1 kohdassa tarkoitetussa valituksessa on oltava riittävät todisteet
tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavasta tuesta (myös sen määrästä, jos
mahdollista), vahingosta sekä väitetyn tuetun tuonnin ja väitetyn vahingon
syy-yhteydestä. Valituksessa on oltava valituksen tekijän kohtuudella
saatavilla olevat tiedot seuraavista seikoista: a) valituksen tekijän henkilöllisyys ja
kuvaus valituksen tekijän Ö unionissa Õ valmistaman
samankaltaisen tuotteen tuotannon määrästä ja arvosta. Jos valitus tehdään
kirjallisesti Ö unionin Õ tuotannonalan
puolesta, siinä on ilmoitettava se Ö unionin Õ tuotannonala, jonka
puolesta valitus tehdään, esittämällä luettelo kaikista tiedossa olevista Ö unionin Õ samankaltaisen
tuotteen tuottajista (tai samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajien
yhteenliittymistä) ja, sikäli kuin mahdollista, kuvaus samankaltaisen tuotteen Ö unionin Õ tuotannon siitä määrästä
ja arvosta, jota nämä tuottajat edustavat; b) täydellinen kuvaus tuotteesta, jota
väitetään tuettavan, kyseisen alkuperä- tai viejämaan nimi tai nimet, kunkin
tiedossa olevan viejän tai ulkomaisen tuottajan henkilöllisyys ja luettelo
kyseisen tuotteen tiedossa olevista tuojista; c) todisteet kyseistä tuesta, sen
määrästä ja luonteesta sekä siitä, että tuki mahdollistaa tasoitustullin
käyttöönoton; d) tuetuksi väitetyn tuonnin määrän
muutokset, tällaisen tuonnin vaikutuksesta samankaltaisen tuotteen hintoihin Ö unionin Õ markkinoilla ja
tämän tuonnin vaikutuksesta Ö unionin Õ tuotannonalaan
niiden asiaan kuuluvien tekijöiden ja seikkojen mukaisesti, jotka vaikuttavat
tämän Ö unionin Õ tuotannonalan
tilanteeseen, kuten niiden, jotka luetellaan 8 artiklan 2 ja 4 kohdassa. 3. Komissio tutkii mahdollisuuksien mukaan
valituksessa esitettyjen todisteiden paikkansapitävyyden ja riittävyyden sen
määrittämiseksi, riittävätkö todisteet tutkimuksen vireille panemiseksi. 4. Tutkimus voidaan panna vireille sen määrittämiseksi,
onko väitetty tuki 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua
erityistä tukea. 5. Tutkimus voidaan panna vireille myös
liitteessä IV luetellun kaltaisten toimenpiteiden osalta, siltä osin kuin
niihin sisältyy 3 artiklassa määriteltyä tukea, sen määrittämiseksi,
ovatko kyseessä olevat toimenpiteet täysin mainitun liitteen säännösten
mukaisia. 6. Tutkimus pannaan vireille 1 kohdan
mukaisesti ainoastaan, jos samankaltaisen tuotteen Ö unionin Õ tuottajien esittämän
valituksen saaman tuen tai vastustuksen perusteella vahvistetaan, että Ö unionin Õ tuotannonala on
tehnyt valituksen tai että valitus on tehty sen puolesta. Valitus katsotaan Ö unionin Õ tuotannonalan
tekemäksi tai sen puolesta tehdyksi, jos sitä tukevat ne Ö unionin Õ tuottajat, joiden
yhteinen tuotanto on yli 50 prosenttia sen samankaltaisen tuotteen
kokonaistuotannosta, jonka tuottaa se osa Ö unionin Õ tuotannonalaa, joka
joko tukee tai vastustaa valitusta. Tutkimusta ei kuitenkaan panna vireille,
jos valitusta selvästi tukevat Ö unionin Õ tuottajat vastaavat
alle 25 prosentista Ö unionin Õ tuotannonalan
tuottaman samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannosta. 7. Jos tutkimuksen vireillepanosta ei ole
tehty päätöstä, viranomaisten on vältettävä tutkimuksen vireillepanoa koskevan
pyynnön julkistamista. Komissio ilmoittaa kuitenkin asiasta kyseiselle
alkuperä- ja/tai viejämaalle heti saatuaan käsiteltäväkseen asianmukaisesti
tämän artiklan mukaisesti todisteilla tuetun valituksen ja joka tapauksessa
ennen tutkimuksen vireillepanoa ja kehottaa niitä aloittamaan neuvottelut
2 kohdassa tarkoitettuja kysymyksiä koskevan tilanteen selvittämiseksi ja
molemminpuolisesti tyydyttävään ratkaisuun pääsemiseksi. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 1 alakohta 8. Jos komissio erityisissä olosuhteissa
päättää panna tutkimuksen vireille ilman unionin tuotannonalan tekemää tai sen
puolesta tehtyä tällaisen tutkimuksen vireillepanoa koskevaa kirjallista
valitusta, se ryhtyy tutkimukseen ainoastaan, jos sen käytettävissä on
tutkimuksen vireillepanon oikeuttamiseksi riittävästi todisteita
tasoitustoimenpiteiden alaisesta tuesta, vahingosta ja syy-yhteydestä 2 kohdan
mukaisesti. Komissio toimittaa jäsenvaltioille tietoja, kun se on määrittänyt
tällaisen tutkimuksen aloittamisen tarpeen. ê 597/2009
(mukautettu) 9. Todisteita tuesta ja vahingosta on
tutkittava samanaikaisesti päätettäessä tutkimuksen vireillepanosta. Valitus
hylätään, jos todisteet tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavasta tuesta tai
vahingosta ovat riittämättömät menettelyn jatkamisen oikeuttamiseksi.
Menettelyä ei aloiteta sellaisia maita vastaan, joiden tuonnilla on alle
prosentin markkinaosuus, jolleivät nämä maat yhdessä edusta vähintään kolmea
prosenttia Ö unionin Õ kulutuksesta. 10. Valitus voidaan peruuttaa ennen
tutkimuksen aloittamista, jolloin sitä ei katsota jätetyksi. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 2 alakohta 11. Jos on ilmeistä, että menettelyn
vireillepanoon on riittävä näyttö, komissio panee menettelyn vireille valituksen
jättämispäivää seuraavien 45 päivän aikana ja julkaisee ilmoituksen Euroopan
unionin virallisessa lehdessä. Ellei riittävää näyttöä ole esitetty,
valituksen tekijälle on ilmoitettava asiasta 45 päivän kuluessa valituksen
jättämisestä komissiolle. Komissio toimittaa jäsenvaltioille valituksen
tarkastelua koskevia tietoja tavallisesti 21 päivän kuluessa valituksen
jättämisestä komissiolle. ê 597/2009
(mukautettu) 12. Ilmoituksessa menettelyn aloittamisesta
ilmoitetaan tutkimuksen vireillepanosta, määritetään kyseinen tuote ja kyseiset
maat, esitetään yhteenveto saaduista tiedoista ja määrätään, että kaikki
tarpeelliset tiedot on toimitettava komissiolle. Siinä annetaan määräaika, jonka kuluessa asianomaiset
osapuolet voivat ilmoittautua, esittää näkökantansa kirjallisesti ja toimittaa
tietoja, jotta nämä näkökannat ja tiedot voidaan ottaa huomioon tutkimuksessa.
Lisäksi siinä ilmoitetaan määräaika, jonka kuluessa asianomaiset osapuolet
voivat pyytää komissiota kuulemaan niitä 11 artiklan 5 kohdan
mukaisesti. 13. Komissio ilmoittaa viejille, tuojille sekä
tiedossa oleville asianomaisille tuojia ja viejiä edustaville järjestöille sekä
alkuperä- ja/tai viejämaille ja valittajille menettelyn vireillepanosta ja
toimittaa 1 kohdassa tarkoitetun kirjallisen valituksen tekstin
kokonaisuudessaan, ottaen asianmukaisesti huomioon luottamuksellisten tietojen
suojaamisen, tiedossa oleville viejille ja alkuperä- ja/tai viejämaan
viranomaisille sekä pyynnöstä muille asianomaisille osapuolille. Jos viejiä on
erityisen paljon, on riittävää, että kirjallisen valituksen teksti
kokonaisuudessaan toimitetaan ainoastaan alkuperä- ja/tai viejämaan
viranomaisille tai asianomaisille ammatillisille yhteenliittymille. 14. Tasoitustulleja koskeva tutkimus ei estä
tulliselvitystä. 11 artikla Tutkimus 1. Menettelyn tultua vireille komissio,
toimien yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, aloittaa tutkimuksen Ö unionin Õ tasolla. Tässä
tutkimuksessa selvitetään samanaikaisesti sekä tukea että siitä aiheutunutta
vahinkoa. Jotta määritys olisi edustava, valitaan
tutkimusjakso, joka tukitapauksissa tavallisesti vastaa 5 artiklassa
säädettyä tutkimusjaksoa. Tutkimusjakson jälkeistä aikaa koskevia
tietoja ei tavallisesti oteta huomioon. 2. Tasoitustulleja koskevassa tutkimuksessa
käytettyjen kyselylomakkeiden vastaanottajille annetaan vastausaikaa vähintään
30 päivää. Viejien osalta määräaika alkaa kyselylomakkeen
vastaanottamispäivästä, jolloin lomake katsotaan vastaanotetuksi seitsemän
päivän kuluessa siitä päivästä, jona se lähetettiin viejälle tai toimitettiin
alkuperä- ja/tai viejämaan asianmukaiselle diplomaattiselle edustajalle. Tätä
30 päivän määräaikaa voidaan pidentää ottaen asianmukaisesti huomioon
tutkimukselle vahvistettu määräaika, jos kyseinen osapuoli osoittaa pätevän
syyn tällaiseen pidennykseen omien erityisten olosuhteidensa perusteella. 3. Komissio voi pyytää jäsenvaltioita
toimittamaan tietoja, jolloin jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat
toimenpiteet pyynnön noudattamiseksi. Ne välittävät komissiolle pyydetyt tiedot sekä
suoritettujen todentamisten, tarkastusten tai tutkimusten tulokset. Jos Ö kyseisillä Õ tiedoilla on yleistä
merkitystä tai jos jokin jäsenvaltio on pyytänyt toimittamaan nämä tiedot,
komissio toimittaa ne jäsenvaltioille, jos ne eivät ole luottamuksellisia,
jolloin se toimittaa niistä yhteenvedon, joka ei ole luottamuksellinen. 4. Komissio voi pyytää jäsenvaltioita tekemään
tarpeelliset todentamiset ja tarkastukset erityisesti tuojien, kauppiaiden sekä
Ö unionin Õ tuottajien
keskuudessa ja suorittamaan tutkimuksia kolmansissa maissa, jos kyseiset
yritykset antavat suostumuksensa ja jos kyseisen maan julkiselle viranomaiselle
on ilmoitettu virallisesti asiasta, eikä se vastusta sitä. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki
tarpeelliset toimenpiteet näiden komission pyyntöjen toteuttamiseksi. Komission viranomaiset voivat komission tai
jäsenvaltioiden pyynnöstä avustaa jäsenvaltioiden viranomaisia näiden tehtävien
suorittamisessa. 5. Asianomaisia osapuolia, jotka ovat
ilmoittautuneet 10 artiklan 12 kohdan toisen alakohdan mukaisesti,
kuullaan, jos ne ovat tehneet kirjallisen kuulemista koskevan pyynnön Euroopan
unionin virallisessa lehdessä julkaistussa ilmoituksessa vahvistetussa
määräajassa ja jos pyynnössä osoitetaan, että ne ovat asianomaisia osapuolia,
joihin menettelyn lopputulos voi vaikuttaa, ja että niiden kuulemiseen on
olemassa erityisiä syitä. 6. Tuojille, viejille ja valittajille, jotka
ovat ilmoittautuneet 10 artiklan 12 kohdan toisen alakohdan
mukaisesti, sekä alkuperä- ja/tai viejämaan julkisille viranomaisille
järjestetään pyynnöstä mahdollisuus kohdata osapuolet, joiden kanssa niiden
edut ovat ristiriidassa, vastakkaisten näkökantojen esittämiseksi ja niihin
vastaamiseksi. Jos tällainen mahdollisuus järjestetään, on
otettava huomioon tarve suojata tietojen luottamuksellisuus ja osapuolten edut. Osapuolten ei ole pakko osallistua
kohtaamiseen, eikä osapuolen poissaolosta aiheudu vahinkoa sen asialle. Komissio ottaa tämän kohdan perusteella
suullisesti toimitetut tiedot huomioon siltä osin kuin ne myöhemmin
vahvistetaan kirjallisesti. 7. Valituksen tekijät, alkuperä- ja/tai
viejämaan julkiset viranomaiset, tuojat ja viejät sekä niiden edustavat
yhteenliittymät, käyttäjät ja kuluttajajärjestöt, jotka ovat ilmoittautuneet
10 artiklan 12 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, voivat
kirjallisesta pyynnöstä tutustua kaikkiin tietoihin, jotka tutkimuksen kohteena
oleva mikä tahansa osapuoli on toimittanut komissiolle, lukuun ottamatta Ö unionin Õ tai sen
jäsenvaltioiden viranomaisten laatimia sisäisiä asiakirjoja, jos nämä tiedot
liittyvät niiden etujen puolustamiseen eivätkä ne ole 29 artiklassa
tarkoitetulla tavalla luottamuksellisia ja jos niitä käytetään tutkimuksessa. Osapuolet voivat esittää näitä tietoja
koskevia huomautuksiaan, jotka on otettava huomioon sikäli kuin ne ovat
riittävästi perusteltuja. 8. Muissa kuin 28 artiklassa tarkoitetuissa
olosuhteissa on asianomaisten osapuolten toimittamat tiedot, joiden perusteella
päätelmät tehdään, mahdollisuuksien mukaan todennettava. 9. Edellä olevan 10 artiklan 11 kohdan
perusteella aloitettujen menettelyjen osalta tutkimus on saatettava päätökseen
yhden vuoden kuluessa, jos tämä on mahdollista. Joka tapauksessa nämä
tutkimukset on aina saatettava päätökseen 13 kuukauden kuluessa niiden
vireillepanosta, 13 artiklan perusteella tehtyjen päätelmien mukaisesti
sitoumusten osalta tai 15 artiklan perusteella tehtyjen päätelmien
mukaisesti lopullisten toimien osalta. 10. Tutkimuksen aikana komissio antaa
alkuperä- ja/tai viejämaalle kohtuullisen mahdollisuuden jatkaa neuvotteluja
tosiasioiden selventämiseksi ja molemminpuolisesti hyväksyttävään ratkaisuun
pääsemiseksi. 12 artikla Väliaikaiset
toimenpiteet 1. Väliaikaiset
tullit voidaan ottaa käyttöön, jos a) tutkimus on aloitettu 10 artiklan
mukaisesti; ê 37/2014 1
artikla ja liitteen 18 kohdan 3 alakohta b) asiasta on julkaistu ilmoitus, ja
asianomaisille osapuolille on annettu riittävä mahdollisuus antaa tietoja ja
esittää huomautuksia 10 artiklan 12 kohdan toisen alakohdan
mukaisesti; ê 597/2009
(mukautettu) c) on alustavasti todettu, että tuotava
tuote saa tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavaa tukea ja että Ö unionin Õ tuotannonalalle
aiheutuu tästä vahinkoa; ja d) Ö unionin Õ etu vaatii toimia
tällaisen vahingon estämiseksi. Väliaikaiset tullit voidaan ottaa käyttöön
aikaisintaan 60 päivän ja viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua
menettelyn aloittamisesta. Väliaikaisen tasoitustullin määrä ei saa
ylittää väliaikaisesti määritettyä tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan
tuen kokonaismäärää, ja sen on oltava tätä määrää alhaisempi, jos alhaisempi
tulli riittää estämään Ö unionin Õ tuotannonalalle
aiheutuvan vahingon. 2. Väliaikaisten tullien kantaminen
varmistetaan vakuudella, ja kyseisten tuotteiden luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen
Ö unionissa Õ edellyttää tämän
vakuuden antamista. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 3 alakohta 3. Komissio hyväksyy väliaikaiset toimenpiteet
25 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. ê 597/2009 4. Jos jäsenvaltio pyytää komissiota toimimaan
välittömästi ja jos 1 kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan edellytykset
täyttyvät, komissio päättää enintään viiden työpäivän kuluessa pyynnön
vastaanottamisesta, onko syytä ottaa väliaikainen tasoitustulli käyttöön. 5. Väliaikaiset tasoitustullit ovat voimassa
enintään neljä kuukautta. 13 artikla Sitoumukset ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 4 alakohta (mukautettu) 1. Mikäli tuen
ja vahingon olemassaolo on väliaikaisesti vahvistettu, komissio voi
25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä
noudattaen hyväksyä riittäviksi katsomansa vapaaehtoiset sitoumustarjoukset,
joissa a) alkuperä- ja/tai viejämaa suostuu
poistamaan tuen, rajoittamaan sitä tai toteuttamaan muita sen vaikutuksia
koskevia toimenpiteitä; tai b) viejä sitoutuu tarkistamaan
hintojaan tai lopettamaan tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavaa tukea
saavien tuotteiden viennin asianomaiselle alueelle siten, että komissio on
vakuuttunut siitä, että tuen vahingollinen vaikutus on saatu poistettua. Tällöin komission 12 artiklan 3 kohdan
mukaisesti käyttöön ottamia väliaikaisia tulleja ja 15 artiklan 1 kohdan
mukaisesti käyttöön otettuja lopullisia tulleja ei sitoumusten voimassaoloaikana
sovelleta niiden yritysten valmistamien asianomaisten tuotteiden tuonnissa,
jotka mainitaan sitoumusten hyväksymisestä tehdyssä komission päätöksessä, Ö sellaisena kuin
sitä on myöhemmin muutettu Õ. Sitoumuksiin perustuvat hinnankorotukset eivät
saa olla suurempia kuin on tarpeen tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan
tuen määrän tasaamiseksi, ja niiden olisi oltava tasoitustullin käyttöönoton
mahdollistavan tuen määrää alhaisemmat, jos ne riittävät poistamaan unionin tuotannonalalle
aiheutuneen vahingon. ê 597/2009 2. Komissio voi ehdottaa sitoumuksia, mutta
kyseiset valtiot tai viejät eivät ole velvollisia hyväksymään niitä. Se seikka,
että valtiot tai viejät eivät esitä tällaisia sitoumuksia tai eivät hyväksy
niiden antamista koskevia pyyntöjä, ei mitenkään vaikuta asian käsittelyyn. Kuitenkin voidaan katsoa, että vahingon uhan
toteutuminen on todennäköisempää, jos tuettu tuonti jatkuu. Valtioilta tai
viejiltä ei pyydetä sitoumuksia eikä niiden sitoumuksia hyväksytä, ellei tukea
ja siitä aiheutuvaa vahinkoa ole osoitettu alustavassa tutkimuksessa. Poikkeustapauksia lukuun ottamatta sitoumuksia
ei voida esittää sen ajanjakson päättymisen jälkeen, jona huomautuksia voidaan
tehdä 30 artiklan 5 kohdan mukaisesti. 3. Esitettyjä sitoumuksia ei välttämättä
tarvitse hyväksyä, jos niiden hyväksyminen olisi epäkäytännöllistä, kuten
silloin, kun tosiasiallisten tai mahdollisten viejien määrä on liian suuri, tai
muista, kuten yleisestä käytännöstä johtuvista syistä. Kyseessä olevalle
viejälle ja/tai alkuperä- ja/tai viejämaalle voidaan ilmoittaa syyt, joiden
perusteella sitoumusta koskevan esityksen hylkäämistä ehdotetaan, ja antaa
niille mahdollisuus esittää huomautuksensa asiasta. Hylkäämisen syyt on
ilmoitettava lopullisessa päätöksessä. 4. Sitoumusta esittävien osapuolten on
toimitettava sitoumuksesta toisinto, joka ei ole luottamuksellinen, jotta se
voidaan toimittaa asianomaisille tutkimuksen osapuolille. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 4 alakohta 5. Kun sitoumukset hyväksytään, tutkimus
päätetään. Komissio päättää tutkimuksen 25 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. ê 597/2009 è1 37/2014
1 artikla ja liitteen 18 kohdan 4 alakohta 6. Jos sitoumus hyväksytään, tukea ja vahinkoa
koskeva tutkimus saatetaan tavallisesti päätökseen. Jos tutkimus tällaisessa
tapauksessa osoittaa, että tukea ei ole myönnetty tai vahinkoa ei ole
aiheutunut, sitoumus raukeaa ilman eri toimenpiteitä, lukuun ottamatta
tapauksia, joissa tällainen tutkimuksen lopputulos johtuu pääasiallisesti
sitoumuksen olemassaolosta. Tällaisessa tapauksessa voidaan vaatia, että
sitoumus on voimassa kohtuullisen ajan. Jos lopputuloksena on, että tukea on myönnetty
ja vahinkoa on aiheutunut, sitoumus on voimassa sen sisältämien
yksityiskohtaisten määräysten ja tämän asetuksen säännösten mukaisesti. 7. Komission on vaadittava valtiota tai
viejää, joiden sitoumukset on hyväksytty, toimittamaan määräajoin tietoja
tällaisen sitoumuksen täyttämisestä ja sallimaan asiaankuuluvien tietojen
todentamisen. Näiden velvoitteiden noudattamatta jättämistä pidetään
sitoumuksen rikkomisena. 8. Jos sitoumukset tutkimuksen kuluessa
hyväksytään tiettyjen viejien osalta, niiden katsotaan 18, 19, 20 ja 22 artiklaa
sovellettaessa tulevan voimaan päivästä, jona tutkimus alkuperä- ja/tai
viejämaan osalta saatetaan päätökseen. è1 9.
Jos sitoumuksen antanut osapuoli rikkoo sitoumusta tai peruuttaa sen tai jos
komissio peruuttaa sitoumukselle antamansa hyväksynnän, komissio peruuttaa
sitoumukselle annetun hyväksynnän ja aletaan soveltaa komission 12 artiklan
mukaisesti käyttöön ottamaa väliaikaista tullia tai 15 artiklan 1 kohdan
mukaisesti käyttöön otettua lopullista tullia, edellyttäen että kyseessä
olevalle viejälle tai alkuperä- ja/tai viejämaalle on annettu tilaisuus esittää
huomautuksensa, lukuun ottamatta tapauksia, joissa kyseinen viejä tai maa on
itse peruuttanut sitoumuksen. Komissio toimittaa jäsenvaltioille tietoja, kun
se päättää sitoumuksen peruuttamisesta. ç Kaikki asianomaiset osapuolet ja jäsenvaltiot
voivat toimittaa tietoja, joihin sisältyy alustava näyttö sitoumuksen
rikkomisesta. Myöhempi arviointi, jonka avulla selvitetään, onko sitoumusta
rikottu, on tavallisesti saatettava päätökseen kuuden kuukauden ja joka
tapauksessa viimeistään yhdeksän kuukauden kuluessa asiaa koskevan,
asianmukaisesti perustellun pyynnön esittämisestä. Komissio voi pyytää jäsenvaltioiden
toimivaltaisilta viranomaisilta apua sitoumusten seurannassa. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 4 alakohta 10. Väliaikainen tulli voidaan 12 artiklan
mukaisesti ottaa käyttöön parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella,
jos on syytä uskoa, että sitoumusta on rikottu, tai sitoumuksen rikkomis- tai
peruuttamistapauksessa, jos sitoumukseen johtanutta tutkimusta ei ole päätetty. ê 597/2009
(mukautettu) 14 artikla Menettelyn
päättäminen ilman toimenpiteitä 1. Jos valitus peruutetaan, menettely voidaan
päättää, paitsi jos päättäminen ei ole Ö unionin Õ edun mukaista. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 5 alakohta 2. Jos suojatoimenpiteet ovat tarpeettomia,
tutkimus tai menettely on päätettävä. Komissio päättää tutkimuksen 25 artiklan
3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. ê 597/2009
(mukautettu) è1 37/2014
1 artikla ja liitteen 18 kohdan 6 alakohta 3. Menettely päätetään välittömästi 5 kohdan
mukaisesti, jos todetaan, että tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen
määrä on vähäinen tai jos tosiasiallisen tai mahdollisen tuetun tuonnin määrä
taikka vahinko on merkityksetön. 4. Edellä 10 artiklan 11 kohdan
perusteella aloitettujen menettelyjen osalta pidetään vahinkoa tavallisesti
merkityksettömänä, jos tuonnin markkinaosuus on alhaisempi kuin
10 artiklan 9 kohdassa vahvistetut määrät. Kehitysmaista peräisin
olevaa tuontia koskevissa tutkimuksissa tuetun tuonnin määrää pidetään merkityksettömänä,
jos se on alle neljä prosenttia samankaltaisen tuotteen kokonaistuonnista Ö unioniin Õ, jollei tuonti
kehitysmaista, joiden yksittäiset osuudet kokonaistuonnista ovat alle neljä
prosenttia, yhdessä muodosta yli yhdeksää prosenttia samankaltaisen tuotteen kokonaistuonnista
Ö unioniin Õ. 5. Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan
tuen määrä katsotaan vähäiseksi, jos se on alle yksi prosentti tavaran
arvosta, paitsi että kehitysmaista peräisin olevaa tuontia koskevissa
tutkimuksissa taso, jonka alittavaa tukea pidetään vähäisenä, on alle kaksi
prosenttia tavaran arvosta, kuitenkin niin, että ainoastaan tutkimus päätetään,
jos tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä on yksittäisiin
viejiin sovellettavaa vähimmäistasoa alhaisempi, ja että viejät ovat edelleen
menettelyn kohteena ja voivat tulla uudestaan tutkimuksen kohteiksi kyseisen
maan osalta 18 ja 19 artiklan perusteella toteutettavassa uudelleentarkastelussa. 15 artikla Lopullisen
tullin käyttöön ottaminen è1 1.
Jos lopullisesti vahvistetut seikat osoittavat, että on kyse
tasoitustoimenpiteiden alaisesta tuesta sekä sen aiheuttamasta vahingosta, ja
unionin etu edellyttää toimia 31 artiklan mukaisesti, komissio ottaa
käyttöön lopullisen tasoitustullin 25 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Jos väliaikaiset tullit ovat
voimassa, komissio panee Ö kyseisen Õ menettelyn vireille
viimeistään kuukautta ennen näiden tullien voimassaolon päättymistä. ç ê 597/2009
(mukautettu) è1 37/2014
1 artikla ja liitteen 18 kohdan 7 alakohta Toimenpiteitä ei oteta käyttöön, jos tuki tai
tuet peruutetaan tai osoitetaan, että niistä ei enää koidu hyötyä kyseessä
oleville viejille. Tasoitustullin suuruus ei saa ylittää todettua
tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrää, ja sen olisi oltava
tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen kokonaismäärää alhaisempi, jos
tämä alhaisempi määrä on riittävä Ö unionin Õ tuotannonalalle
aiheutuneen vahingon poistamiseksi. 2. Sellaisen mistä tahansa tulevan tuotteen
tuonnin osalta, jonka on todettu saavan tasoitustullin käyttöönoton
mahdollistavaa tukea ja aiheuttavan vahinkoa, otetaan syrjimättömällä tavalla
käyttöön tapauskohtaisesti määrältään aiheellinen tasoitustulli, lukuun
ottamatta tuontia, jonka osalta on hyväksytty sitoumukset tämän asetuksen
perusteella. Asetuksella, jolla tulli otetaan käyttöön,
vahvistetaan käyttöön otettava tullin määrä kunkin toimittajan osalta tai tämän
ollessa epäkäytännöllistä kyseisen toimittajamaan osalta. 3. Jos komissio on rajannut tutkimuksensa
27 artiklan mukaisesti, sellaiseen tuontiin, joka on peräisin 27 artiklan
mukaisesti ilmoittautuneilta viejiltä tai tuottajilta, mutta joka ei ole
kuulunut tutkimuksen piiriin, sovellettava tasoitustulli ei saa ylittää
otokseen valittujen osapuolten osalta määritetyn tasoitustullin käyttöönoton
mahdollistavan tuen määrän painotettua keskiarvoa. Tätä kohtaa sovellettaessa komissio ei ota
huomioon tapauksia, joissa tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavia tukia ei
ole, eikä vähäisiä tuen määriä eikä 28 artiklassa tarkoitetuissa
olosuhteissa todettuja tukien määriä. Yksilöllisiä tulleja sovelletaan tuontiin,
joka on peräisin viejiltä tai tuottajilta, joiden osalta tuen yksilöllinen
määrä on laskettu 27 artiklan mukaisesti. 16 artikla Taannehtivuus 1. Väliaikaisia toimenpiteitä ja lopullisia
tasoitustulleja on sovellettava ainoastaan tuotteisiin, jotka on luovutettu
vapaaseen liikkeeseen sen päivän jälkeen, jolloin joko 12 artiklan
1 kohdan tai 15 artiklan 1 kohdan perusteella toteutettu
toimenpide tulee voimaan, jollei tässä asetuksessa säädetyistä poikkeuksista
muuta johdu. è1 2.
Jos väliaikaista tullia on sovellettu ja tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen ja
vahingon olemassaolo on lopullisesti todettu, komissio päättää, mikä osuus
väliaikaisesta tullista on kannettava lopullisesti, riippumatta siitä,
otetaanko lopullinen tasoitustulli käyttöön vai ei. ç Tässä tarkoituksessa ”vahinko” ei käsitä Ö unionin Õ tuotannonalan
perustamisen merkittävää viivästystä eikä merkittävän vahingon uhkaa, paitsi
jos todetaan, että kyseisestä uhasta olisi kehittynyt merkittävä vahinko, jos väliaikaisia
toimenpiteitä ei olisi toteutettu. Muissa tapauksissa, joihin liittyy vahingon
uhka tai viivästyminen, väliaikaiset määrät on vapautettava, ja lopulliset
tullit voidaan ottaa käyttöön vasta vahingon uhan tai merkittävän viivästyksen
lopullisesta toteamispäivästä alkaen. 3. Jos lopullinen tasoitustulli on suurempi
kuin väliaikainen tulli, erotusta ei kanneta. Jos lopullinen tulli on pienempi
kuin väliaikainen tulli, tulli lasketaan uudelleen. Jos lopullisesti todetaan,
että tukea ei ole ollut, väliaikaista tullia ei vahvisteta. 4. Lopullinen tasoitustulli voidaan kantaa
tuotteista, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen enintään 90 päivää ennen
väliaikaisten toimenpiteiden soveltamispäivää, mutta ei ennen tutkimuksen
vireillepanoa edellyttäen, että a) tuonti
on kirjattu 24 artiklan 5 kohdan mukaisesti; b) komissio on antanut kyseisille
tuojille mahdollisuuden esittää huomautuksensa; c) vallitsevat kriittiset olosuhteet,
joissa kyseisten tukea saavien tuotteiden osalta aiheutuu vaikeasti korjattavissa
olevaa vahinkoa, joka aiheutuu laajamittaisesta, suhteellisen lyhyen ajan
kuluessa tapahtuvasta sellaisen tuotteen tuonnista, joka saa tässä asetuksessa
tarkoitettua tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavaa tukea; ja d) tällaisen vahingon toistumisen
estämiseksi näyttää olevan tarpeen asettaa taannehtivasti tasoitustulleja tälle
tuonnille. 5. Jos sitoumuksia rikotaan tai ne
peruutetaan, lopulliset tullit voidaan kantaa niiden tavaroiden osalta, jotka
on luovutettu vapaaseen liikkeeseen enintään 90 päivää ennen väliaikaisten
toimenpiteiden soveltamista, edellyttäen, että tuonti on kirjattu
24 artiklan 5 kohdan mukaisesti ja että taannehtivaa toteamista ei
sovelleta ennen sitoumuksen rikkomista tai peruuttamista liikkeeseen laskettuun
tuontiin. 17 artikla Voimassaoloaika Tasoitustoimenpide on voimassa vain sen ajan
ja siinä laajuudessa kuin on tarpeen sellaisen tasoitustullin käyttöönoton
mahdollistavan tuen tasoittamiseksi, joka aiheuttaa vahinkoa. 18 artikla Toimenpiteiden
voimassaolon päättymisen johdosta suoritettava uudelleentarkastelu 1. Lopullisen tasoitustoimenpiteen voimassaolo
päättyy viisi vuotta sen käyttöön ottamisen jälkeen tai viisi vuotta
viimeisimmän sekä tukea että vahinkoa koskevan uudelleentarkastelun
suorittamispäivän jälkeen, jollei uudelleentarkastelussa todeta, että
toimenpiteiden voimassaolon päättyminen edistäisi tuen ja vahingon jatkumista
tai uudelleen alkamista. Toimenpiteen voimassaolon päättyessä suoritettava
uudelleentarkastelu tehdään joko komission aloitteesta tai Ö unionin Õ tuottajien tekemästä
tai niiden puolesta tehdystä pyynnöstä, ja toimenpiteet jäävät voimaan siihen
saakka, kun uudelleentarkastelun tulokset on saatu. 2. Toimenpiteiden voimassaolon päättyessä
suoritettava uudelleentarkastelu aloitetaan, jos pyyntöön sisältyy riittävästi
todisteita siitä, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti
edistäisi tuen ja vahingon jatkumista tai uudelleen alkamista. Tätä
todennäköisyyttä voidaan tukea esimerkiksi todisteilla tuen ja vahingon
jatkumisesta tai siitä, että vahingon poistuminen johtuu kokonaan tai osittain
toimenpiteiden voimassaolosta, taikka siitä, että viejien tilanne tai
markkinaolosuhteet ovat sellaiset, että ne johtaisivat todennäköisesti uusiin
vahingollisiin tukiin. 3. Tämän artiklan mukaisesti suoritettujen
tutkimusten yhteydessä viejille, tuojille, alkuperä- ja/tai viejämaille ja Ö unionin Õ tuottajille annetaan
mahdollisuus täydentää uudelleentarkastelua koskevassa pyynnössä esitettyjä
väitteitä, kiistää ne tai esittää niistä huomautuksiaan, ja päätelmät tehdään
ottaen asianmukaisesti huomioon kaikki asiaan kuuluvat ja asianmukaisesti
asiakirjoilla oikeiksi osoitetut todisteet, jotka liittyvät kysymykseen siitä,
olisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen omiaan edistämään tuen ja
vahingon jatkumista tai uudelleen alkamista. 4. Toimenpiteiden voimassaolon lähestyvästä
päättymisestä julkaistaan ilmoitus Euroopan unionin virallisessa lehdessä
sopivana päivänä toimenpiteiden tässä artiklassa määritellyn soveltamiskauden
viimeisen vuoden aikana. Sen jälkeen Ö unionin Õ tuottajat voivat
jättää 2 kohdan mukaista uudelleentarkastelua koskevan pyynnön viimeistään
kolme kuukautta ennen viiden vuoden kauden päättymistä. Lisäksi on julkaistava
ilmoitus toimenpiteen voimassaolon tosiasiallisesta päättymisestä tämän
artiklan mukaisesti. 19 artikla Välivaiheen
uudelleentarkastelut 1. Jos se on perusteltua, voidaan tarvetta
toimenpiteiden jatkamiseen tarkastella uudelleen komission aloitteesta tai
jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai, edellyttäen, että lopullisen toimenpiteen
käyttöön ottamisesta on kulunut kohtuullinen vähintään vuoden pituinen aika,
viejän, tuojan taikka Ö unionin Õ tuottajien tai
alkuperä- ja/tai viejämaan pyynnöstä, johon sisältyy riittävästi todisteita,
joiden nojalla välivaiheen uudelleentarkastelun tarve voidaan todeta. 2. Välivaiheen uudelleentarkastelu aloitetaan,
jos pyyntöön sisältyy riittävästi todisteita siitä, että toimenpiteen
jatkaminen ei enää ole tarpeen tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen
tasaamiseksi ja/tai olisi epätodennäköistä, että vahinko jatkuisi tai
toistuisi, jos toimenpide poistettaisiin tai jos sitä muutettaisiin, tai että
voimassa oleva toimenpide ei ole tai ei ole enää riittävä vahinkoa aiheuttaneen
tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen tasaamiseksi. 3. Jos käyttöön otetut tasoitustullit ovat
alhaisemmat kuin todettu tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä,
voidaan panna vireille välivaiheen tarkastelu, jos Ö unionin Õ tuottajat tai muu
asianomainen osapuoli esittää, yleensä kahden vuoden kuluessa toimenpiteiden
voimaantulosta, riittävän näytön siitä, että vientihinnat ovat alkuperäisen
tutkimusajanjakson jälkeen ja ennen toimenpiteiden käyttöönottoa tai sen
jälkeen laskeneet tai että kyseisen Ö unioniin Õ tuodun tuotteen
jälleenmyyntihinnat eivät ole muuttuneet tai eivät ole muuttuneet riittävästi.
Jos tutkimuksessa vahvistetaan väitteiden todenmukaisuus, tasoitustulleja
voidaan korottaa sellaisen hinnankorotuksen aikaansaamiseksi, joka on tarpeen
vahingon poistamiseksi. Korotettu tulli ei saa kuitenkaan ylittää
tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrää. Välivaiheen tarkastelu voidaan edellä
vahvistetuin edellytyksin panna vireille myös komission aloitteesta tai
jäsenvaltion pyynnöstä. 4. Tämän artiklan mukaisesti tehtyjen
tutkimusten kuluessa komissio voi harkita muun muassa, ovatko tukea ja vahinkoa
koskevat olosuhteet merkittävästi muuttuneet tai onko voimassa olevilla
toimenpiteillä ollut toivottu vaikutus ja ovatko ne poistaneet 8 artiklan
mukaisesti aiemmin määritetyn vahingon. Tätä varten otetaan lopullisessa
toteamisessa huomioon kaikki asiaan vaikuttavat ja asianmukaisesti
asiakirjoilla osoitetut todisteet. 20 artikla Nopeutetut
uudelleentarkastelut Viejällä, jonka vientiin on kohdistunut
lopullinen tasoitustulli, mutta jota muusta syystä kuin komission kanssa
tehtävästä yhteistyöstä kieltäytymisen johdosta ei ole tutkittu yksilöllisesti
alkuperäisessä tutkimuksessa, on oikeus pyytää nopeutettua
uudelleentarkastelua, jotta komissio voisi mahdollisimman pian todeta
yksilöllisen tasoitustullin määrän kyseisen viejän osalta. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 8 alakohta Tällainen uudelleentarkastelu pannaan vireille
sen jälkeen, kun unionin tuottajille on annettu mahdollisuus esittää
huomautuksia. ê 597/2009
(mukautettu) è1 37/2014
1 artikla ja liitteen 18 kohdan 9 alakohta 21 artikla Palautukset 1. Sen estämättä, mitä 18 artiklassa
säädetään, tuoja voi pyytää kannetun tullin palauttamista, jos osoitetaan, että
tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava tuki, jonka perusteella tullit on
maksettu, on poistettu tai sitä on alennettu tasolle, joka on alhaisempi kuin
voimassa oleva tulli. 2. Saadakseen tasoitustullien palautuksen
tuojan on toimitettava hakemus komissiolle. Hakemus toimitetaan sen
jäsenvaltion välityksellä, jonka alueella tuotteet luovutettiin vapaaseen
liikkeeseen, kuuden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona toimivaltaiset
viranomaiset asianmukaisesti määrittivät kannettavien lopullisten tullien
määrät, tai siitä päivästä, jona tehtiin päätös väliaikaisten tullien
perusteella talletettujen määrien lopullisesta kantamisesta. Jäsenvaltioiden on
toimitettava hakemus viipymättä komissiolle. 3. Palautushakemuksen katsotaan nojautuvan
asianmukaisesti todisteisiin ainoastaan, jos siihen sisältyvät täsmälliset
tiedot tasoitustullin siitä määrästä, jonka palauttamista pyydetään, ja jos
siihen on liitetty kaikki tämän määrän laskemista ja maksamista koskevat
tulliasiakirjat. Lisäksi siihen on sisällyttävä edustavalta ajanjaksolta
todisteet tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrästä sen viejän
tai tuottajan osalta, johon tullia sovelletaan. Jos tuoja ei ole etuyhteydessä
kyseisen viejän tai tuottajan kanssa eikä kyseistä tietoa ole välittömästi
saatavilla tai jos viejä tai tuottaja ei halua antaa sitä tuojalle, hakemukseen
on sisällyttävä viejän tai tuottajan ilmoitus siitä, että tasoitustullin
käyttöönoton mahdollistavan tuen määrää on tämän artiklan mukaisesti alennettu
tai että se on poistettu ja että komissiolle toimitetaan asiaa koskevat
todisteet. Jos viejä tai tuottaja ei toimita näitä todisteita kohtuullisen ajan
kuluessa, hakemus hylätään. è1 4.
Komissio päättää, onko hakemus syytä hyväksyä ja miltä osin, tai komissio voi
päättää milloin tahansa panna vireille välivaiheen uudelleentarkastelun;
tällaiseen uudelleentarkasteluun sovellettavien säännösten mukaisesti tehdyssä
tarkastelussa ilmeneviä tietoja ja päätelmiä käytetään sen määrittämiseksi,
onko palautus oikeutettu ja missä määrin. ç Tullien palauttaminen on tavallisesti
suoritettava 12 kuukauden kuluessa ja joka tapauksessa viimeistään
18 kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona tasoitustullin alaisen tuotteen
tuoja on esittänyt asianmukaisten todisteiden tukeman palautushakemuksen. Jäsenvaltioiden on tavallisesti maksettava
hyväksytty palautus 90 päivän kuluessa ensimmäisessä alakohdassa
tarkoitetusta päätöksestä. 22 artikla Yleiset
säännökset uudelleentarkasteluista ja palautuksista 1. Tämän asetuksen asianmukaisia säännöksiä,
jotka koskevat tutkimusmenettelyjä ja tutkimuksen suorittamista, lukuun
ottamatta niitä, jotka koskevat määräaikoja, sovelletaan kaikkiin 18, 19 ja
20 artiklan mukaisesti suoritettaviin tarkasteluihin. Tarkastelut, jotka suoritetaan 18 ja 19 artiklan
mukaisesti, on suoritettava nopeasti ja saatettava tavallisesti päätökseen
12 kuukauden kuluessa tarkastelun vireillepanopäivästä. Nämä 18 ja
19 artiklan mukaisesti suoritettavat tarkastelut on joka tapauksessa aina
saatettava päätökseen 15 kuukauden kuluessa vireillepanosta. Tarkastelut, jotka suoritetaan 20 artiklan
mukaisesti, on aina saatettava päätökseen yhdeksän kuukauden kuluessa
vireillepanopäivästä. Jos 18 artiklan mukaisesti suoritettava
tarkastelu pannaan vireille samaan aikaan kun samassa menettelyssä on vireillä
19 artiklan mukainen tarkastelu, kyseinen 19 artiklan mukainen
tarkastelu on saatettava päätökseen samassa edellä säädetyssä määräajassa kuin
18 artiklan mukainen tarkastelu. Jos tutkimusta
ei ole saatettu päätökseen Ö toisessa,
kolmannessa ja neljännessä alakohdassa Õ tarkoitetuissa
määräajoissa, a) toimenpiteiden voimassaolo päättyy,
kun kyse on 18 artiklan mukaisista tutkimuksista; b) toimenpiteiden voimassaolo päättyy,
kun 18 ja 19 artiklan mukaiset tutkimukset on suoritettu rinnakkain, jos
joko 18 artiklan nojalla aloitettu tutkimus on aloitettu samanaikaisesti
kuin 19 artiklan nojalla suoritettava tarkastelu on samassa menettelyssä
vireillä tai jos tällaiset tarkastelut on aloitettu samanaikaisesti; tai c) toimenpiteet pysyvät muuttumattomina,
kun kyse on 19 ja 20 artiklan mukaisista tutkimuksista. Toimenpiteiden voimassaolon tosiasiallisesta
päättymisestä tai niiden voimassa pitämisestä tämän kohdan mukaisesti
julkaistaan ilmoitus Euroopan unionin virallisessa lehdessä. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 10 alakohta 2. Komissio panee vireille 18, 19 ja 20 artiklan
mukaiset uudelleentarkastelut. Komissio päättää 18 artiklan mukaisten
uudelleentarkastelujen vireillepanosta 25 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Lisäksi komissio antaa
tietoja jäsenvaltioille heti, kun jokin toimija tai jäsenvaltio on esittänyt
pyynnön, jossa perustellaan 19 ja 20 artiklan mukaisen
uudelleentarkastelun vireillepano, ja komissio on saattanut päätöksen sen
analysoinnin, tai heti, kun komissio on itse määrittänyt, että tarvetta
toimenpiteiden jatkamiseen olisi tarkasteltava uudelleen. 3. Jos se on uudelleentarkastelujen mukaan
perusteltua, toimenpiteet kumotaan tai pidetään voimassa 18 artiklan
perusteella taikka ne kumotaan, pidetään voimassa tai niitä muutetaan
19 ja 20 artiklan perusteella 25 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. ê 597/2009
(mukautettu) 4. Jos toimenpiteet kumotaan yksittäisten
viejien mutta ei koko maan osalta, menettely kohdistuu edelleen kyseisiin
viejiin, ja ne voidaan tutkia uudelleen tämän artiklan perusteella kyseisen
maan osalta tehtyjen myöhempien uudelleentarkastelujen yhteydessä. 5. Jos 19 artiklan perusteella tehtävä
toimenpiteiden uudelleentarkastelu on meneillään 18 artiklassa tarkoitetun
toimenpiteiden soveltamiskauden päättyessä, toimenpiteitä tutkitaan myös
18 artiklan säännökset huomioiden. 6. Jos olosuhteet eivät ole muuttuneet, komissio
soveltaa kaikissa 18–21 artiklan perusteella tehdyissä
uudelleentarkastelu- tai palautusmenettelyyn liittyvissä tutkimuksissa samoja
menetelmiä kuin tullin käyttöön ottamiseen johtaneessa tutkimuksessa, ottaen
huomioon 5, 6, 7 ja 27 artiklan säännökset. 23 artikla Kiertäminen 1. Jos voimassa olevia toimenpiteitä
kierretään, tämän asetuksen perusteella käyttöön otetut tasoitustullit voidaan
laajentaa koskemaan samankaltaisen tuotteen tai siihen verrattuna vähäisiä
muutoksia sisältävän tuotteen tuontia kolmannesta maasta tai kyseisen vähäisiä
muutoksia sisältävän samankaltaisen tuotteen tuontia toimenpiteiden kohteena
olevasta maasta taikka näiden tuotteiden osien tuontia. 2. Jos voimassa olevia toimenpiteitä
kierretään, tasoitustullit, jotka vastaavat enintään 15 artiklan 2 kohdan
mukaisesti käyttöön otettua jäännöstasoitustullia, voidaan laajentaa koskemaan
sellaisista toimenpiteiden kohteena olevien maiden yrityksistä peräisin olevaa
tuontia, joiden tuotteisiin sovelletaan yksilöllistä tullia. 3. Kiertäminen määritellään kolmansien maiden
ja Ö unionin Õ tai toimenpiteiden
kohteena olevan maan yksittäisten yritysten ja Ö unionin Õ välisen kaupan
rakenteen muutokseksi, joka johtuu käytännöstä, menettelystä tai toiminnasta,
jolla ei ole riittävästi perusteita tai jolla ei ole muuta taloudellista
perustetta kuin tullin käyttöön ottaminen, ja kun on lisäksi olemassa näyttöä
vahingosta tai siitä, että tullin korjaavat vaikutukset vaarantuvat
samankaltaisen tuotteen hintojen ja/tai määrien osalta ja että tuotava
samankaltainen tuote ja/tai tämän tuotteen osat edelleen hyötyvät tuesta. Ensimmäisessä
alakohdassa tarkoitettu käytäntö, menettely tai toiminta käsittää muun muassa a) tarkasteltavana olevan tuotteen
vähäisen muuttamisen tavalla, joka johtaa sen luokittelemiseen tullikoodeihin,
joihin ei tavallisesti sovelleta toimenpiteitä, edellyttäen kuitenkin, että
tuotteen perusominaisuudet eivät ole muuttuneet; b) toimenpiteiden kohteena olevan
tuotteen lähettämisen kolmansien maiden kautta; c) viejien tai tuottajien
toimenpiteiden kohteena olevassa maassa toteuttamat toimet myyntinsä
rakenteiden ja kanavien uudelleen järjestämiseksi siten, että niiden tuotteet
viedään lopulta Ö unioniin Õ sellaisten
tuottajien kautta, joiden tuotteisiin sovelletaan alempaa yksilöllistä tullia
kuin kyseisten valmistajien tuotteisiin. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 11 alakohta 4. Tutkimus pannaan vireille tämän artiklan
mukaisesti komission aloitteesta taikka jäsenvaltion tai minkä tahansa
asianomaisen osapuolen pyynnöstä, jos on olemassa riittävä näyttö 1, 2 ja
3 kohdassa luetelluista tekijöistä. Tutkimus pannaan vireille komission
asetuksella, jolla voidaan myös velvoittaa tulliviranomaiset saattamaan tuonnin
kirjaaminen pakolliseksi 24 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai
vaatimaan vakuuksia. Komissio antaa tietoja jäsenvaltioille heti, kun jokin
asianomainen osapuoli tai jäsenvaltio on esittänyt pyynnön, jossa perustellaan
tutkimuksen vireillepano, ja komissio on saattanut päätöksen sen analysoinnin
tai kun komissio on itse määrittänyt, että tutkimuksen vireillepanoon on
tarvetta. Tutkimukset suorittaa komissio.
Tulliviranomaiset voivat avustaa komissiota, ja tutkimus on päätettävä yhdeksän
kuukauden kuluessa. Jos lopullisesti vahvistettujen tosiseikkojen
mukaan on perusteltua laajentaa toimenpiteiden soveltamisalaa, komissio päättää
asiasta 25 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen. ê 597/2009
(mukautettu) Toimenpiteiden laajentaminen tulee voimaan
siitä päivästä alkaen, jolloin kirjaaminen tehtiin pakolliseksi
24 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai jolloin vakuudet on vaadittu.
Tämän artiklan osalta sovelletaan tämän asetuksen asiaa koskevia, tutkimusten
vireillepanoa ja suorittamista sääteleviä menettelysäännöksiä. 5. Tuontia ei kirjata 24 artiklan 5 kohdan
mukaisesti eikä siihen sovelleta toimenpiteitä, jos sillä kauppaa käyvät
yritykset on vapautettu tulleista. 6. Asianmukaiseen näyttöön nojautuvat
vapautuksia koskevat pyynnöt on tehtävä tutkimuksen vireillepanosta annetussa
komission asetuksessa vahvistetussa määräajassa. Jos kiertämiskäytäntöä, -menettelyä tai
-toimintaa harjoitetaan Ö unionin Õ ulkopuolella,
vapautus voidaan myöntää niille tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille,
jotka voivat osoittaa, etteivät ne ole etuyhteydessä yhteenkään toimenpiteiden
kohteena olevaan tuottajaan, ja joiden osalta todetaan, etteivät ne ole
osallisina 3 kohdassa määritellyissä kiertämiskäytännöissä. Jos kiertämiskäytäntöä, -menettelyä tai
-toimintaa harjoitetaan Ö unionissa Õ, vapautus voidaan
myöntää tuojille, jotka voivat osoittaa, etteivät ne ole etuyhteydessä
toimenpiteiden kohteena oleviin tuottajiin. ê 37/2014 1
artikla ja liitteen 18 kohdan 11 alakohta (mukautettu) Ö Kyseiset Õ vapautukset
myönnetään komission päätöksellä, ja ne ovat voimassa kyseisessä päätöksessä
vahvistetun ajan ja siinä vahvistetuin edellytyksin. Komissio antaa tietoja
jäsenvaltioille saatettuaan analyysinsa päätökseen. ê 597/2009 Jos 20 artiklassa säädetyt edellytykset
täyttyvät, vapautus voidaan myöntää myös toimenpiteiden soveltamisalan
laajentamiseen johtaneen tutkimuksen päättämisen jälkeen. 7. Jos toimenpiteiden soveltamisalan
laajentamisesta on kulunut vähintään yksi vuosi ja jos vapautusta hakevien tai
mahdollisesti hakevien osapuolten määrä on merkittävä, komissio voi päättää
panna vireille laajennettuja toimenpiteitä koskevan tarkastelun. Tällainen
tarkastelu suoritetaan noudattaen 22 artiklan 1 kohdan säännöksiä
sellaisina kuin niitä sovelletaan 19 artiklan mukaisiin tarkasteluihin. 8. Tämän artiklan säännökset eivät estä
voimassa olevien tullisäännösten tavanomaista soveltamista. 24 artikla Yleiset
säännökset 1. Väliaikaiset tai lopulliset tasoitustullit
otetaan käyttöön asetuksella, ja jäsenvaltiot kantavat ne muodon, määrän ja
muiden tekijöiden perusteella, jotka vahvistetaan asetuksessa, jolla ne otetaan
käyttöön. Lisäksi nämä tullit kannetaan riippumatta tuontia tavallisesti
koskevista tulleista, veroista ja muista maksuista. Mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti
soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta
johtuneen saman tilanteen korjaamiseksi. 2. Asetukset, joilla otetaan käyttöön
väliaikaiset tai lopulliset tasoitustullit, sekä asetukset tai päätökset
sitoumusten hyväksymisestä taikka tutkimusten tai menettelyjen päättämisestä
julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Näissä asetuksissa tai päätöksissä on
mainittava erityisesti, ottaen huomioon tarve suojata luottamuksellisia
tietoja, viejien nimet, jos mahdollista, tai kyseessä olevien maiden nimet,
kuvaus tuotteesta ja yhteenveto tuen ja vahingon toteamista koskevista asiaan
vaikuttavista tosiasioista ja huomioista. Jokaisessa tapauksessa niille
osapuolille, joita asian tiedetään koskevan, lähetetään jäljennös asetuksesta
tai päätöksestä. Tämän kohdan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin
uudelleentarkasteluihin. 3. Tämän asetuksen perusteella voidaan
hyväksyä erityissääntöjä erityisesti neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2913/92[9] olevan alkuperän
käsitteen yhteisestä määrittelystä. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 12 alakohta 4. Tämän asetuksen nojalla käyttöön otettuja
toimenpiteitä voidaan unionin edun perusteella olla komission päätöksellä
väliaikaisesti soveltamatta yhdeksän kuukauden ajan 25 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Komissio voi pidentää
väliaikaista soveltamatta jättämistä enintään yhden vuoden ajaksi 25 artiklan
2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Toimenpiteet voidaan jättää väliaikaisesti
soveltamatta vain, jos markkinaolosuhteet ovat väliaikaisesti muuttuneet siten,
ettei soveltamatta jättämisestä todennäköisesti aiheutuisi vahinkoa, ja sillä
edellytyksellä, että unionin tuotannonalalla on ollut mahdollisuus esittää
huomautuksiaan ja että nämä huomautukset on otettu huomioon. Toimenpiteitä voidaan
milloin tahansa alkaa 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen soveltaa uudelleen, jos niiden
soveltamatta jättäminen ei enää ole perusteltua. ê 597/2009
(mukautettu) è1 37/2014
1 artikla ja liitteen 18 kohdan 12 alakohta è1 5.
Hyvissä ajoin jäsenvaltioille ilmoitettuaan komissio voi määrätä
tulliviranomaiset toteuttamaan aiheelliset toimenpiteet tuonnin kirjaamiseksi
siten, että tätä tuontia vastaan voidaan myöhemmin soveltaa toimenpiteitä
kirjaamispäivästä alkaen. ç Tuonnin kirjaaminen voidaan tehdä pakolliseksi
Ö unionin Õ tuotannonalan
asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä. Kirjaaminen otetaan käyttöön asetuksella,
jossa määritetään toimenpiteen tarkoitus ja tarvittaessa tulevaisuudessa
mahdollisesti maksettaviksi tulevien tullien arvioitu määrä. Jakso, jonka
aikana tuonti on kirjattava, ei saa ylittää yhdeksää kuukautta. 6. Jäsenvaltioiden on annettava kuukausittain
komissiolle kertomus tutkimuksen tai toimenpiteiden kohteena olevien tuotteiden
tuonnista ja tämän asetuksen perusteella kannettujen tullien määrästä. 7. Komissio voi pyytää jäsenvaltioita
tapauskohtaisesti toimittamaan tietoja, jotka ovat tarpeen, jotta
toimenpiteiden soveltamista voitaisiin valvoa tehokkaasti, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta 6 kohdan soveltamista. Tältä osin sovelletaan
11 artiklan 3 ja 4 kohdan säännöksiä. Kaikkiin jäsenvaltioiden tämän
artiklan nojalla toimittamiin tietoihin sovelletaan 29 artiklan 6 kohtaa. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 13 alakohta 25 artikla Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa [neuvoston asetuksella
(EY) N:o 1225/2009[10]]
perustettu komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu
komitea. 2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan
asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa. 3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan
asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 4. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan
asetuksen (EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä sen 4 artiklan
kanssa. 5. Jos asetuksen (EU) N:o 182/2011
3 artiklan 5 kohdan mukaisesti noudatetaan kirjallista menettelyä
lopullisten toimenpiteiden hyväksymiseksi tämän artiklan 3 kohdan nojalla
tai toimenpiteiden voimassaolon päättymisen johdosta suoritettavien
uudelleentarkastelujen vireillepanosta päättämiseksi tämän asetuksen 18 artiklan
nojalla, tällainen menettely päätetään tuloksettomana, jos puheenjohtaja
asettamassaan määräajassa niin päättää tai komitean jäsenten enemmistö,
sellaisena kuin se on määriteltynä asetuksen (EU) N:o 182/2011
5 artiklan 1 kohdassa, niin vaatii. Jos kirjallista menettelyä
noudatetaan sellaisissa muissa tapauksissa, joissa toimenpidettä koskevasta
ehdotuksesta on keskusteltu komiteassa, tällainen menettely päätetään
tuloksettomana, jos puheenjohtaja asettamassaan määräajassa niin päättää tai
komitean jäsenten yksinkertainen enemmistö niin vaatii. Jos kirjallista
menettelyä noudatetaan sellaisissa muissa tapauksissa, joissa toimenpidettä
koskevasta ehdotuksesta ei ole keskusteltu komiteassa, tällainen menettely
päätetään tuloksettomana, jos puheenjohtaja asettamassaan määräajassa niin
päättää tai vähintään neljäsosa komitean jäsenistä niin vaatii. 6. Komitea voi käsitellä mitä tahansa
komission esille ottamaa tai jäsenvaltion käsiteltäväksi pyytämää asiaa, joka
liittyy tämän asetuksen soveltamiseen. Jäsenvaltiot voivat pyytää tietoja ja
vaihtaa näkemyksiä komiteassa tai suoraan komission kanssa. ê 597/2009
(mukautettu) 26 artikla Tarkastuskäynnit 1. Milloin komissio katsoo aiheelliseksi, se
voi tehdä tarkastuskäyntejä tutkiakseen tuojien, viejien, kauppiaiden,
välittäjien, tuottajien sekä kaupallisten yhdistysten ja järjestöjen
kirjanpidon ja todentaakseen tuesta ja vahingosta toimitetut tiedot. Jos
asianmukaista vastausta ei saada ajoissa, tarkastuskäynti voidaan jättää
tekemättä. 2. Tarvittaessa komissio voi tehdä tutkimuksia
kolmansissa maissa edellyttäen, että asianomaiset yritykset antavat siihen
suostumuksensa eikä kyseinen maa, jolle on virallisesti ilmoitettu asiasta,
sitä vastusta. Komission on toimitettava alkuperä- ja/tai viejämaalle käyntien
kohteena olevien yritysten nimet ja osoitteet sekä sovitut päivämäärät
välittömästi, kun se on saanut suostumuksen kyseisiltä yrityksiltä. 3. Kyseisille yrityksille ilmoitetaan
tarkistettavien tietojen luonne ja muut tiedot, jotka on annettava näiden
käyntien aikana, mikä ei kuitenkaan estä saatujen tietojen perusteella
pyytämästä käyntien aikana lisätietoja. 4. Edellä olevan 1, 2 ja 3 kohdan
perusteella tehtävissä tarkastuksissa komissiota avustavat niiden
jäsenvaltioiden virkamiehet, jotka sitä pyytävät. 27 artikla Otos 1. Jos
valittajien, viejien tai tuojien, tuotetyyppien tai liiketoimien määrä on
suuri, tutkimus voidaan rajoittaa a) kohtuulliseen määrään osapuolia,
tuotteita tai liiketoimia käyttämällä otoksia, jotka ovat valinnan tekemisen
ajankohtana käytettävissä olevien tietojen perusteella tilastollisesti
edustavia; tai b) tuotannon, myynnin tai viennin
sellaiseen suurimpaan mahdolliseen määrään, joka voidaan kohtuudella tutkia
ottaen huomioon käytettävissä oleva aika. 2. Osapuolten, tuotetyyppien tai liiketoimien
lopullinen valinta, joka tehdään tämän artiklan mukaisesti, kuuluu komissiolle,
mutta otos olisi ensisijaisesti valittava asianomaisten osapuolten kuulemisen
jälkeen tai niiden suostumuksella edellyttäen, että osapuolet ilmoittautuvat ja
toimittavat riittävät tiedot kolmen tutkimuksen vireillepanoa seuraavan viikon
kuluessa, jotta edustava otos voitaisiin valita. 3. Jos tutkimus rajoitetaan tämän artiklan
mukaisesti, lasketaan tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavaa tukea vastaava
yksilöllinen määrä jokaisen sellaisen viejän tai tuottajan osalta, jota ei alun
perin valittu mutta joka esittää tarvittavat tiedot tässä asetuksessa
säädetyssä määräajassa, paitsi jos viejiä tai tuottajia on niin paljon, että
yksilölliset tarkastelut hankaloittaisivat tehtävää kohtuuttomasti ja
estäisivät tutkimuksen loppuun saattamisen hyvissä ajoin. 4. Jos on tehty päätös otoksen käyttämisestä
ja valitut osapuolet tai jotkut niistä kieltäytyvät yhteistyöstä siten, että
tutkimuksen tulokset voivat vääristyä merkittävästi, voidaan valita uusi otos. Jos yhteistyöstä kuitenkin merkittävissä
määrin edelleen kieltäydytään tai jos ei ole tarpeeksi aikaa uuden otoksen
valitsemiseksi, sovelletaan 28 artiklan asiaa koskevia säännöksiä. 28 artikla Yhteistyön
puuttuminen 1. Jos asianomainen osapuoli kieltäytyy
antamasta tarvittavia tietoja tai ei toimita niitä tässä asetuksessa säädetyssä
määräajassa tai merkittävällä tavalla vaikeuttaa tutkimuksia, alustavat tai
lopulliset päätelmät, jotka voivat olla myönteisiä vai kielteisiä, voidaan
tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella. Jos asianomaisen osapuolen todetaan
toimittaneen väärän tai harhaanjohtavan tiedon, tätä tietoa ei oteta huomioon,
ja sen sijasta voidaan käyttää käytettävissä olevia tietoja. Asianomaisille osapuolille on yleensä
ilmoitettava yhteistyöstä kieltäytymisen seurauksista. 2. Vastaamatta jättämistä
tietokoneavusteisesti ei pidetä yhteistyöstä kieltäytymisenä edellyttäen, että
asianomainen osapuoli osoittaa vastauksen esittämisen vaaditussa muodossa
voivan aiheuttaa kohtuutonta ylimääräistä vaivannäköä tai kohtuuttomia
lisäkustannuksia. 3. Jos asianomaisen osapuolen toimittamat
tiedot eivät kaikissa suhteissa ole parhaita mahdollisia, niitä ei kuitenkaan
saa jättää huomiotta edellyttäen, että mahdolliset puutteet eivät hankaloita
liikaa kohtuullisen oikeiden päätelmien tekemistä, tiedot toimitetaan hyvissä
ajoin, ne voidaan tarkistaa ja osapuoli on toiminut parhaan kykynsä mukaan. 4. Jos todisteita tai tietoja ei hyväksytä, ne
toimittaneelle osapuolelle ilmoitetaan viipymättä niiden hylkäämisen syyt, ja
sille annetaan tilaisuus toimittaa lisäselvityksiä asetetussa määräajassa. Jos
näitä selvityksiä ei pidetä tyydyttävinä, kyseisten todisteiden tai tietojen
hylkäämisen syyt on ilmoitettava ja mainittava julkistetuissa päätelmissä. 5. Jos päätelmät, mukaan lukien tasoitustullin
käyttöönoton mahdollistavan tuen määrää koskevat, perustuvat 1 kohdan
säännöksiin, erityisesti valituksessa toimitettuihin tietoihin, nämä tiedot on
tarkistettava, jos se on mahdollista ja ottaen huomioon tutkimuksen määräaika,
vertaamalla niitä muista käytettävissä olevista riippumattomista lähteistä
kuten julkaistuista hintaluetteloista, virallisista tuontitilastoista ja
tulliasiakirjoista tai muilta asianomaisilta osapuolilta tutkimuksen aikana
saatuihin tietoihin. Kyseiset tiedot voivat tarvittaessa sisältää
maailmanmarkkinoita tai muita edustavia markkinoita koskevia tietoja. 6. Jos asianomainen osapuoli ei toimi
yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä siten, että asiaan
vaikuttavia tietoja ei toimiteta, lopputulos voi olla mainitulle osapuolelle
huonompi kuin jos se olisi toiminut yhteistyössä. 29 artikla Luottamuksellisuus 1. Viranomaisten on pätevästä syystä
käsiteltävä luottamuksellisina kaikkia tietoja, jotka ovat luonteeltaan
luottamuksellisia (esimerkiksi koska tiedon ilmaisemisesta olisi merkittävää
etua kilpailijalle tai sillä olisi merkittävä haitallinen vaikutus tiedon
antajan tai sen kannalta, jolta tieto on saatu) tai jotka tutkimuksen kohteena
olevat osapuolet ovat toimittaneet luottamuksellisina. 2. Asianomaisten osapuolten, jotka toimittavat
luottamuksellisia tietoja, on Ö toimitettava Õ niistä yhteenvedot,
jotka eivät ole luottamuksellisia. Näiden yhteenvetojen on oltava riittävän
yksityiskohtaisia, jotta luottamuksellisina toimitettujen tietojen olennainen
sisältö voidaan kohtuullisesti ymmärtää. Poikkeuksellisissa olosuhteissa
kyseiset osapuolet voivat osoittaa, että kyseisistä tiedoista ei voida antaa
yhteenvetoa. Näissä olosuhteissa on esitettävä syyt, miksi yhteenvetoa ei voida
toimittaa. 3. Jos katsotaan, että pyyntö käsitellä
tietoja luottamuksellisina ei ole perusteltu, ja jos tiedot toimittanut henkilö
ei halua, että ne julkistetaan tai ilmaistaan yleisessä muodossa tai
yhteenvetona, kyseiset tiedot voidaan jättää ottamatta huomioon, paitsi jos
voidaan vakuuttavasti asianmukaisten lähteiden perusteella osoittaa, että
tiedot ovat oikeita. Luottamuksellista käsittelyä koskevaa pyyntöä ei saa
mielivaltaisesti hylätä. 4. Tämä artikla ei estä Ö unionin Õ viranomaisia
ilmaisemasta yleisiä tietoja eikä varsinkaan tämän asetuksen nojalla tehtyjen
päätösten perusteita eikä ilmaisemasta todisteita, joihin Ö unionin Õ viranomaiset
tukeutuvat, siltä osin kuin tämä on tarpeen näiden perusteiden selittämiseksi
oikeudenkäynnissä. Tällaisessa ilmaisemisessa on otettava huomioon
asianomaisten osapuolten oikeutetut edut niin, että niiden liike- tai valtiosalaisuuksia
ei paljasteta. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 14 alakohta 5. Komissio ja jäsenvaltiot tai niiden
edustajat eivät saa paljastaa tämän asetuksen mukaisesti saamiaan tietoja,
joita niiden toimittaja on pyytänyt käsittelemään luottamuksellisina, ilman
niiden toimittajien nimenomaista lupaa. Komission ja jäsenvaltioiden välillä
vaihdettuja tietoja tai unionin tai sen jäsenvaltioiden viranomaisten
valmistelemia sisäisiä asiakirjoja ei saa luovuttaa, paitsi jos niiden
luovuttamisesta nimenomaan säädetään tässä asetuksessa. ê 597/2009
(mukautettu) 6. Tämän asetuksen mukaisesti saatuja tietoja
saa käyttää ainoastaan siihen tarkoitukseen, jota varten ne on pyydetty. Tämä säännös ei estä tietyn tutkimuksen
yhteydessä saatujen tietojen käyttämistä kyseistä samankaltaista tuotetta
koskevien muiden saman menettelyn yhteydessä suoritettavien tutkimusten
vireillepanossa. 30 artikla Ilmoittaminen
osapuolille 1. Valituksen tekijät, tuojat ja viejät sekä
niiden edustavat järjestöt ja alkuperä- ja/tai viejämaa voivat pyytää, että
niille ilmoitetaan niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden perustana
olevista yksityiskohdista, joiden nojalla väliaikaiset toimenpiteet on otettu
käyttöön. Tietojen saantia koskevat pyynnöt on tehtävä kirjallisesti ja
viipymättä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen, ja tiedot
on annettava kirjallisesti niin pian kuin mahdollista. 2. Edellä 1 kohdassa mainitut osapuolet
voivat pyytää lopullista ilmoitusta niistä olennaisista tosiasioista ja
huomioista, joiden perusteella aiotaan suositella lopullisten toimenpiteiden
käyttöön ottamista taikka tutkimuksen tai menettelyn päättämistä ilman
toimenpiteiden käyttöönottoa, ja erityistä huomiota on kiinnitettävä tietojen
antamiseen sellaisista tosiasioista ja huomioista, jotka ovat erilaisia kuin
väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisessa käytetyt tosiasiat ja
huomiot. 3. Pyynnöt lopullisesta ilmoittamisesta on
osoitettava kirjallisesti komissiolle ja, jos väliaikainen tulli on Ö asetettu Õ, niiden on oltava
komissiolla viimeistään kuukauden kuluttua tämän tullin käyttöönoton
julkistamisesta. Jos väliaikaista tullia ei ole otettu käyttöön, osapuolilla on
mahdollisuus pyytää saada tiedot komission asettamassa määräajassa. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 15 alakohta 4. Lopullinen ilmoittaminen on tehtävä
kirjallisesti. Se on tehtävä mahdollisimman nopeasti ottaen huomioon tarve
suojata luottamukselliset tiedot ja tavallisesti viimeistään kuukausi ennen 14
tai 15 artiklassa säädettyjen menettelyjen vireillepanoa. Jos komissio ei
voi ilmoittaa tiettyjä tosiseikkoja tai huomioita sillä hetkellä, ne on
ilmoitettava mahdollisimman pian sen jälkeen. Ilmoittaminen ei ole esteenä komission
mahdollisesti myöhemmin tekemälle päätökselle, mutta jos kyseinen päätös
perustuu eri tosiseikkoihin ja huomioihin, näistä on ilmoitettava
mahdollisimman pian. 5. Lopullisen ilmoittamisen jälkeen tehdyt
huomautukset otetaan huomioon ainoastaan, jos ne saadaan määräajassa, jonka komissio
vahvistaa kussakin tapauksessa ottaen asianmukaisesti huomioon asian
kiireellisyyden, mutta joka on vähintään kymmenen päivää. Lyhempi määräaika
voidaan vahvistaa, jos on tehtävä täydentävä lopullinen ilmoittaminen. ê 597/2009
(mukautettu) 31 artikla Ö Unionin Õ etu 1. Jotta voitaisiin todeta, onko
toimenpiteiden toteuttaminen Ö unionin Õ edun mukaista,
kaikkia etuja olisi arvioitava kokonaisuutena, mukaan lukien kotimaisen tuotannonalan
sekä käyttäjien ja kuluttajien edut. Tämän artiklan mukainen määritys voidaan
tehdä ainoastaan, jos kaikilla osapuolilla on ollut mahdollisuus esittää
näkökantansa 2 kohdan mukaisesti. Tässä tarkastelussa kiinnitetään
erityistä huomiota tarpeeseen poistaa vahingollisen tuen kauppaa vinouttavat
vaikutukset ja palauttaa tehokas kilpailu. Tuen ja vahingon perusteella
määritettyjä toimenpiteitä ei voida soveltaa, jos viranomaiset kaikki
toimitetut tiedot huomioon ottaen voivat selkeästi päätellä, että niiden
soveltaminen ei ole Ö unionin Õ edun mukaista. 2. Jotta viranomaisilla olisi luotettava
perusta kaikkien näkökantojen ja tietojen huomioon ottamiseksi, kun ne
päättävät, onko toimenpiteiden käyttöönottaminen Ö unionin Õ edun mukaista,
valituksen tekijät, tuojat ja niiden edustavat yhdistykset sekä käyttäjien ja
kuluttajien edustavat järjestöt voivat ilmoittautua ja toimittaa tietoja
komissiolle tasoitustulleja koskevan tutkimuksen vireillepanoilmoituksessa
vahvistetussa määräajassa. Nämä tiedot tai asianmukaiset yhteenvedot niistä
toimitetaan muille tässä kohdassa mainituille osapuolille, joilla on oikeus
vastata niihin. 3. Edellä olevan 2 kohdan mukaisesti
toimineet osapuolet voivat pyytää tulla kuulluiksi. Pyynnöt on esitettävä
2 kohdassa vahvistetussa määräajassa, ja niissä on mainittava erityiset
syyt, joiden perusteella osapuolia olisi Ö unionin Õ edun kannalta
kuultava. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 16 alakohta 4. Edellä olevan 2 kohdan mukaisesti
toimineet osapuolet voivat esittää huomautuksia väliaikaisten tullien
soveltamisesta. Jotta nämä huomautukset otettaisiin huomioon, ne on saatava
25 päivän kuluessa toimenpiteiden soveltamispäivästä, ja ne tai niistä
tehdyt asianmukaiset tiivistelmät on asetettava sellaisten muiden osapuolten
saataville, joilla on oikeus vastata niihin. 5. Komissio tarkastelee kaikkia sille
asianmukaisesti toimitettuja tietoja ja päättää, missä määrin ne ovat edustavia;
tämän tarkastelun tulokset sekä lausunto näiden tietojen perusteltavuudesta
toimitetaan komitealle osana 14 ja 15 artiklan nojalla toimitettua
ehdotusta toimenpiteeksi. Komission olisi otettava huomioon komiteassa esitetyt
näkökannat asetuksessa (EU) N:o 182/2011 säädettyjen edellytysten
mukaisesti. ê 597/2009
(mukautettu) è1 37/2014
1 artikla ja liitteen 18 kohdan 16 alakohta 6. Edellä olevan 2 kohdan mukaisesti
toimineet osapuolet voivat pyytää, että niille toimitetaan ne tosiasiat ja
huomiot, joille lopulliset päätökset todennäköisesti tulevat perustumaan. è1 Nämä
tiedot toimitetaan mahdollisimman suuressa laajuudessa, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta komission minkä tahansa myöhemmin tekemän päätöksen soveltamista. ç 7. Tiedot otetaan huomioon ainoastaan, jos
niiden oikeellisuutta tukevat selkeät todisteet. 32 artikla Tasoitustoimenpiteiden
ja monenvälisten ratkaisujen välinen suhde Jos tuotavaan tuotteeseen sovelletaan
tukisopimuksessa määrättyjen erimielisyyksien ratkaisumenettelyjen mukaisesti
käyttöön otettuja toimenpiteitä ja jos nämä toimenpiteet ovat riittävät
tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavasta tuesta aiheutuvan vahingon
poistamiseksi, on kyseisen tuotteen osalta käyttöön otettu tasoitustulli
jätettävä tapauksen mukaan heti väliaikaisesti soveltamatta tai se on
kumottava. 33 artikla Loppusäännökset Tämä asetus ei
estä soveltamasta: a) sellaisia erityissääntöjä, jotka on
vahvistettu Ö unionin Õ ja kolmansien maiden
välisissä sopimuksissa; b) Ö unionin Õ asetuksia
maatalouden alalla eikä neuvoston asetuksia (EY) N:o 1667/2006[11], (EY) N:o 614/2009[12] ja (EY) N:o 1216/2009[13]. Tätä asetusta
sovelletaan mainittuja asetuksia täydentävästi sekä poiketen kaikista niiden
säännöksistä, jotka estävät tasoitustullien soveltamisen; c) erityistoimenpiteitä, jolleivät nämä
ole GATT Ö 1994-sopimuksen Õ mukaisten
velvoitteiden vastaisia. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 18 kohdan 17 alakohta 34 artikla Kertomus Komissio sisällyttää tietoja tämän asetuksen
täytäntöönpanosta [asetuksen (EY) N:o 1225/2009 22 a artiklan]
mukaiseen Euroopan parlamentille ja neuvostolle esitettävään vuosittaiseen
kertomukseensa kaupan suojatoimenpiteiden soveltamisesta ja täytäntöönpanosta. ê 597/2009
(mukautettu) 35 artikla Kumoaminen Kumotaan asetus (EY) N:o Ö 597/2009 Õ. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään
viittauksina tähän asetukseen liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon
mukaisesti. 36 artikla Voimaantulo Tämä asetus
tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä. Tämä
asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan
kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston
puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] KOM(87) 868 PV. [2] Katso päätelmien A osan liite 3. [3] Sisältyy vuoden 2014 lainsäädäntöohjelmaan. [4] Katso tämän ehdotuksen liite V. [5] EUVL C […], […], s. […]. [6] Neuvoston asetus (EY) N:o 597/2009, annettu
11 päivänä kesäkuuta 2009, muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista
tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta (EUVL L 188, 18.7.2009, s. 93). [7] Katso liite V. [8] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä
säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission
täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13). [9] Neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92, annettu
12 päivänä lokakuuta 1992, yhteisön
tullikoodeksista (EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1). [10] Neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009, annettu 30 päivänä
marraskuuta 2009, polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista
tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta (EYVL L 343, 22.12.2009, s.
51). [11] Neuvoston asetus (EY) N:o 1667/2006, annettu
7 päivänä marraskuuta 2006, glukoosista ja laktoosista (EUVL L 312,
11.11.2006, s. 1). [12] Neuvoston asetus (EY) N:o 614/2009, annettu
7 päivänä heinäkuuta 2009, muna-albumiinin ja maitoalbumiinin yhteisestä
kauppajärjestelmästä (EUVL L 181, 14.7.2009, s. 8). [13] Neuvoston asetus (EY) N:o 1216/2009, annettu
30 päivänä marraskuuta 2009, tiettyihin maataloustuotteiden
valmistuksessa tuotettuihin tavaroihin sovellettavasta kauppajärjestelmästä
(EUVL L 328, 15.12.2009, s. 10). ê 597/2009 LIITE I VIENTITUKIA KOSKEVA
ESIMERKKILUETTELO a) Julkisten viranomaisten
vientitulosten perusteella myönnettävä välitön tuki yritykselle tai
tuotannonalalle. b) Valuutanpitojärjestelmät tai
vastaavat menettelyt, joihin liittyy vientietuuksia. c) Julkisten viranomaisten edullisemmin
ehdoin kuin kotimaan liikenteen osalta vahvistamat tai käyttöön ottamat
vientitoimitusten sisäisten kuljetusten maksujen ja rahtimaksujen tariffit. d) Julkiset viranomaiset tai niiden
hallintoelimet toimittavat suoraan tai välillisesti julkisten viranomaisten
käyttöön ottamien ohjelmien kautta maahantuotavia tai kotimaisia
vientitavaroiden valmistuksessa käytettäviksi tarkoitettuja tavaroita tai
palveluja edullisemmilla ehdoilla kuin samankaltaisten tai suoraan kilpailevien
kotimaan markkinoita varten valmistettavien tavaroiden tai palvelujen
tuottamiseen, jos mainitut ehdot (tuotteiden osalta) ovat edullisempia kuin
maailmanmarkkinoilla kaupallisesti niiden viejille saatavilla olevat[1] ehdot. e) Teollisten tai kaupallisten
yritysten erityisesti viennin yhteydessä maksamista tai niiden maksettavaksi
tulevista välittömistä[2]
veroista tai sosiaaliturvamaksuista kokonaan tai osittain vapauttaminen, niiden
palauttaminen taikka niiden maksun siirtäminen myöhemmäksi[3]. f) Vientiin tai vientitulokseen
välittömästi liittyvät erityisvähennykset, jotka välittömien verojen perusteita
laskettaessa annetaan kotimaiseen kulutukseen tarkoitetulle tuotannolle
annettavien vähennysten lisäksi. g) Vientituotteiden tuotannon ja
jakelun osalta tapahtuva sellaisten välillisten[4]
verojen määrästä vapauttaminen tai sen palauttaminen, joka on suurempi kuin
niiden verojen määrä, jotka kannetaan samankaltaisten kotimaiseen kulutukseen
myytävien tuotteiden tuotannossa ja jakelussa. h) Vientituotteiden tuotannossa
käytettävistä tavaroista tai palveluista aikaisemmissa vaiheissa kannetuista
kasautuvista välillisistä[5]
veroista vapauttaminen, niiden palauttaminen tai niiden maksun siirtäminen,
joka on määrältään suurempi kuin samankaltaisten kotimaiseen kulutukseen
myytävien tuotteiden tuotannossa käytettävistä tavaroista tai palveluista
aikaisemmissa vaiheissa kannetuista kasautuvista välillisistä veroista
vapauttaminen, niiden palauttaminen tai niiden maksun siirtäminen;
aikaisemmissa vaiheissa kannettavista kasautuvista välillisistä veroista
voidaan kuitenkin vapauttaa, ne voidaan palauttaa tai niiden maksua voidaan
siirtää vientituotteiden osalta, vaikka kotimaiseen kulutukseen myytäviä
samankaltaisia tuotteita koskevista veroista ei vapauteta, niitä ei palauteta
tai niiden maksua ei siirretä, jos aikaisemmissa vaiheissa kannettavat
kasautuvat välilliset verot kannetaan sellaisista tuotantopanoksista, jotka
käytetään vientituotteen tuotannossa (tavanomainen hävikki huomioon ottaen)[6]. Tämä kohta tulkitaan
tuotantopanosten tuotantoprosessissa käyttämistä koskevien ohjeiden mukaisesti,
jotka esitetään liitteessä II. i) Sellainen tuontimaksujen[7] palauttaminen, joka on
määrältään suurempi kuin sellaisista tuoduista tuontipanoksista kannettujen maksujen
määrä, jotka käytetään vientituotteen tuotannossa (tavanomainen hävikki
huomioon ottaen): erityistapauksissa yritys voi kuitenkin käyttää korvaavina
tuotantopanoksina saman määrän sellaisia kotimarkkinoilla valmistettuja
tuotantopanoksia, jotka ovat laadultaan ja ominaisuuksiltaan siinä määrin
samoja, että niihin voidaan soveltaa tätä säännöstä, jos tuontitoimet ja
vastaavat vientitoimet suoritetaan kohtuullisen ajanjakson kuluessa, joka ei
saa olla pidempi kuin kaksi vuotta. Tämä kohta tulkitaan tuotantopanosten
tuotantoprosessissa käyttämistä koskevien ohjeiden mukaisesti, jotka on
esitetty liitteessä II, sekä korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen
vientituiksi määrittelyssä noudatettavien ohjeiden mukaisesti, jotka on
esitetty liitteessä III. j) Julkiset viranomaiset (tai niiden
valvomat erityiselimet) ottavat käyttöön sellaisia vientiluottojen takuu- tai
vakuutusohjelmia, vientituotteiden tuotantokustannusten nousun estämiseksi
tarkoitettuja vakuutus- tai takuuohjelmia taikka valuuttariskiohjelmia, joista
perittävät maksut eivät riitä kattamaan pitkällä aikavälillä ohjelmien
toimintakustannuksia ja tappioita. k) Julkiset viranomaiset (tai niiden
valvomat ja/tai niiden alaisina toimivat erityiselimet) myöntävät
vientiluottoja alemmilla koroilla kuin niiden on tosiasiallisesti maksettava
näin hankituista varoista (tai tarvitsisi maksaa, jos ne ottaisivat lainaa
kansainvälisillä pääomamarkkinoilla samaksi laina-ajaksi ja samoilla muilla
lainaehdoilla ja saman valuutan määräisinä kuin vientiluotto) tai vastaavat
viejille tai rahoituslaitoksille luotonotosta aiheutuvista kustannuksista
kokonaan tai osittain, siltä osin kuin näitä toimia käytetään merkittävien
vientiluottoehtoja koskevien etujen varmistamiseen. Kuitenkin jos WTO:n jäsen on osapuolena virallisia
vientiluottoja koskevassa kansainvälisessä sitoumuksessa, jossa on ollut
1 päivänä tammikuuta 1979 osapuolina ainakin 12 alkuperäistä WTO:n
jäsentä (tai tätä seuranneessa sitoumuksessa, jonka alkuperäiset
allekirjoittajat ovat hyväksyneet), tai jos WTO:n jäsen käytännössä soveltaa
mainitun sitoumuksen korkokantaa koskevia määräyksiä, vientiluottokäytäntöä,
joka on näiden määräysten mukainen, ei pidetä vientitukena. l) Kaikki muut julkisista varoista
maksettavat maksut, jotka muodostavat GATT 1994 ‑sopimuksen
XVI artiklassa tarkoitetun vientituen. _____________ LIITE II OHJEET TUOTANTOPANOSTEN KÄYTTÄMISESTÄ TUOTANTOPROSESSISSA[8] 1. Välillisten verojen alentamista
koskevat järjestelyt voivat merkitä vientituotteiden tuotannossa käytettävistä
tuotantopanoksista (tavanomaisen raaka-ainehävikin vähentäminen huomioon
ottaen) aikaisemmassa vaiheessa kannetuista kasautuvista välillisistä veroista
vapauttamista, niiden palauttamista tai niiden maksun siirtämistä. Vastaavasti
palauttamisjärjestelmissä voidaan sallia vientituotteiden tuotannossa
käytettävistä tuotantopanoksista (tavanomaisen raaka-ainehävikin vähentäminen
huomioon ottaen) kannettujen tuontimaksujen palauttaminen. 2. Liitteessä I olevan vientitukia
koskevan esimerkkiluettelon h ja i kohdassa mainitaan käsite
”vientituotteen tuotannossa käytetyt tuotantopanokset”. Mainitun h kohdan
mukaisesti välillisten verojen alentamista koskevat järjestelyt voivat olla
vientitukea, sikäli kuin niiden nojalla voidaan myöntää vapautus aikaisemmassa
vaiheessa kannetuista kasautuvista välillisistä veroista, palauttaa ne tai
siirtää niiden maksut suuremman määräisinä kuin mitä veroja on tosiasiallisesti
kannettu vientituotteen tuotannossa käytettyjen tuotantopanosten osalta.
Mainitun i kohdan mukaisesti palautusjärjestelmät voivat olla vientitukea,
jos niiden seurauksena toteutettu tuontimaksujen palautus on määrältään
suurempi kuin vientituotteen tuotannossa käytettyjen tuotantopanosten osalta
tosiasiallisesti peritty sellaisten maksujen määrä. Molemmissa kohdissa
säädetään, että tavanomainen raaka-ainehävikistä johtuva vähennys on otettava
huomioon, kun tehdään vientituotteen tuotannossa käytettäviä tuotantopanoksia
koskevia toteamuksia. Edellä i kohdassa säädetään myös korvaavien
tuotteiden käyttämisestä. 3. Kun osana tämän asetuksen
perusteella tehtävää tasoitustulleja koskevaa tutkimusta tarkastellaan,
käytetäänkö tuotantopanoksia vientituotteen tuotannossa, komission on yleensä
edettävä jäljempänä esitettävällä tavalla. 4. Jos väitetään, että välillisten
verojen alentamista koskeva järjestely tai palautusjärjestely merkitsee tukea
sillä perusteella, että vientituotteen tuotannossa käytettyjen tuotantopanosten
osalta kannettuja välillisiä veroja tai tuontimaksuja on alennettu tai
palautettu liikaa, komission on yleensä ensiksi määritettävä, ovatko viejämaan
julkiset viranomaiset ottaneet käyttöön järjestelyn tai menettelyn sen
tarkistamiseksi, mitä tuotantopanoksia käytetään vientituotteen tuotannossa ja
missä määrin niitä käytetään, ja käyttävätkö ne tällaista järjestelyä tai
menettelyä. Jos komissio toteaa sellaisen järjestelyn tai menettelyn olevan
käytössä, sen on tavallisesti tutkittava, onko se tarkoituksenmukainen,
tavoitellun tarkoituksen kannalta tehokas ja perustuuko se viejämaassa
yleisesti hyväksyttyihin kaupallisiin käytäntöihin. Komissio voi katsoa olevan
tarpeen suorittaa 26 artiklan 2 kohdan mukaisesti tiettyjä käytännön
tarkistuksia tietojen oikeellisuuden todentamiseksi tai vakuuttuakseen siitä,
että järjestelyä tai menettelyä käytetään tehokkaasti. 5. Jos tällaista järjestelyä tai
menettelyä ei ole, jos se ei ole tarkoituksenmukainen taikka jos se on otettu
käyttöön ja se katsotaan tarkoituksenmukaiseksi, mutta todetaan, että sitä ei
tosiasiassa käytetä tai sitä ei käytetä tehokkaasti, viejämaan on tavallisesti
suoritettava tosiasiallisesti käytettyihin tuotantopanoksiin perustuva uusi
tutkimus sen määrittämiseksi, onko maksuja palautettu liikaa. Jos komissio
katsoo sen olevan tarpeen, uusi tutkimus suoritetaan 4 kohdan mukaisesti. 6. Komission on yleensä pidettävä
tuotantopanoksia tuotantoprosessiin fyysisesti kuuluvina, jos niitä käytetään
tuotantoprosessissa ja ne ovat fyysinen osa vientituotetta. Tuotantopanoksen
ei tarvitse olla valmiissa tuotteessa samassa muodossa kuin missä se tuli
mukaan tuotantoprosessiin. 7. Vientituotteen tuotannossa käytetyn
yksittäisen tuotantopanoksen määrän toteamisessa otetaan yleensä huomioon
tavanomainen hävikki ja hävikki katsotaan tavallisesti käytetyksi
vientituotteen tuotannossa. Käsitteellä ”hävikki” tarkoitetaan sitä osaa
tietystä tuotantopanoksesta, jolla ei ole itsenäistä tehtävää tuotantoprosessissa,
jota ei käytetä vientituotteen tuotannossa (esimerkiksi tehottomuuden takia) ja
jota sama valmistaja ei ota talteen, käytä eikä myy. 8. Komission arvioidessa sitä, onko
vaadittu raaka-ainehävikkiä koskeva vähennys ”tavanomainen”, se ottaa yleensä
huomioon tuotantoprosessin luonteen, vientimaan tuotannonalan tavanomaisen
käytännön ja muut tekniset tekijät siinä määrin kuin se on aiheellista.
Komissio pitää mielessään, että on tärkeää todeta, ovatko vientimaan
viranomaiset laskeneet hävikin määrän hyväksyttävällä tavalla silloin, kun
tällainen määrä on tarkoitus sisällyttää veron tai tullin alennukseen tai
palautukseen. _____________ LIITE III OHJEET, JOITA ON NOUDATETTAVA KORVAAVIEN TUOTANTOPANOSTEN
PALAUTUSJÄRJESTELYJEN VIENTITUIKSI MÄÄRITTELYSSÄ I Palautusjärjestelyissä voidaan säätää
tuontimaksujen palauttamisesta sellaisten tuotantopanosten osalta, joita
käytetään muun tuotteen valmistukseen silloin, kun kyseinen muu tuote
sellaisena kuin se viedään maasta sisältää kotimaisia tuotantopanoksia, jotka
vastaavat laadultaan ja ominaisuuksiltaan maahan tuotuja tuotantopanoksia,
jotka ne korvaavat. Liitteessä I olevan i kohdan mukaisesti
tällaisten korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyt voivat olla
vientitukea siltä osin kuin niiden mukaisesti voidaan tuontimaksuista maksaa
suurempia palautuksia kuin palautusvaatimuksen kohteena olevista tuoduista
tuotantopanoksista alun perin on kannettu. II Kun komissio tarkastelee korvaavia
tuotantopanoksia koskevaa palautusjärjestelyä tämän asetuksen mukaisesti
suoritettavan tasoitustullia koskevan tutkimuksen osana, sen on yleensä
edettävä seuraavalla tavalla: 1) Liitteessä I olevan i kohdan
nojalla kotimarkkinoilla valmistettuja tuotantopanoksia voidaan käyttää maahan
tuotavien tuotantopanosten sijasta vientiin tarkoitetun tuotteen tuottamiseen,
jos näiden tuotantopanosten määrä on sama kuin niiden tuotujen
tuotantopanosten, joita ne korvaavat, ja jos ensin mainitut tuotantopanokset
ovat laadultaan ja ominaisuuksiltaan samanlaisia kuin maahan tuodut tuotantopanokset.
Tarkistusjärjestelyn tai -menettelyn olemassaolo on tärkeää, koska se antaa
vientimaan julkisille viranomaisille mahdollisuuden toimia niiden mukaisesti ja
osoittaa, että tuotantopanosten määrä, jolta palautusvaatimus esitetään, ei
ylitä vientiin missä muodossa tahansa menevien verrattavissa olevien tuotteiden
määrää, eikä tuontimaksuja siten palauteta enempää kuin kyseisistä tuoduista
tuotantopanoksista alun perin on kannettu. 2) Jos väitetään, että korvaavia
tuotantopanoksia koskevan palautusjärjestelyn kautta annetaan tukea, komission
on tavallisesti ensin pyrittävä määrittelemään, ovatko vientimaan julkiset
viranomaiset ottaneet käyttöön tarkistusjärjestelyn tai ‑menettelyn ja
käyttävätkö ne sitä. Jos komissio toteaa sellaisen järjestelyn tai menettelyn
olevan käytössä, se tavallisesti tutkii tarkistusmenetelmät sen arvioimiseksi,
ovatko ne tarkoituksenmukaisia, tavoitellun tarkoituksen kannalta tehokkaita ja
perustuvatko ne vientimaassa yleisesti hyväksyttyihin kaupallisiin
käytäntöihin. Siinä määrin kuin menettelyjen todetaan täyttävän nämä
vaatimukset ja niitä sovelletaan tehokkaasti, tuen ei oleteta olevan olemassa.
Komissio voi katsoa olevan tarpeen suorittaa 26 artiklan 2 kohdan
mukaisesti tiettyjä käytännön tarkistuksia tietojen oikeellisuuden
todentamiseksi tai vakuuttuakseen siitä, että tarkistusmenettelyjä sovelletaan
tehokkaasti. 3) Jos tarkistusmenettelyjä ei ole, jos
ne eivät ole tarkoituksenmukaisia tai jos sellaiset menettelyt on otettu
käyttöön ja ne katsotaan tarkoituksenmukaisiksi, mutta niitä ei tosiasiassa
käytetä tai niitä ei käytetä tehokkaasti, voi olla kyse tuesta. Näissä
tapauksissa vientimaan on tavallisesti suoritettava todellisuudessa
tapahtuneisiin maksusuorituksiin perustuva uusi tutkimus sen määrittämiseksi,
onko maksuja palautettu liikaa. Jos komissio katsoo sen olevan tarpeen, uusi
tutkimus voidaan suorittaa 2 kohdan mukaisesti. 4) Sen seikan, että korvaavia tuotantopanoksia
koskevan palautusjärjestelmän säännöstö sisältää määräyksen, jonka perusteella
viejät voivat valita tuontitoimitukset, joiden osalta ne vaativat palautusta,
ei itsessään olisi katsottava merkitsevän, että tukea myönnetään. 5) Tuontimaksujen liiallisen
palauttamisen liitteessä I olevan i kohdan tarkoittamassa
merkityksessä on katsottava olevan kyseessä, jos julkiset viranomaiset ovat
maksaneet korkoa kaikille palautusjärjestelyn perusteella palautetuille
määrille, jolloin liikaa maksettu määrä on se, joka on maksettu tai on
tarkoitus maksaa korkoina. _____________ LIITE IV (Tämä liite koostuu maataloudesta tehdyn
sopimuksen liitteestä 2. Kaikki käsitteet ja ilmaisut, joita ei ole siinä
määritelty tai joiden merkitys ei ole selvä, on tulkittava mainitun sopimuksen
mukaisesti.) KOTIMAINEN TUKI: PERUSTEET ALENNUSSITOUMUKSISTA VAPAUTTAMISELLE 1. Niiden
kotimaisten tukitoimenpiteiden, joille vaaditaan vapautusta alennussitoumuksista,
on täytettävä se perustavaa laatua oleva vaatimus, että niillä ei ole lainkaan
tai on korkeintaan vähäisessä määrin kauppaa vääristäviä vaikutuksia tai
vaikutuksia tuotantoon. Sen mukaisesti kaikkien niiden toimenpiteiden, joille
haetaan vapautusta alennussitoumuksista, on täytettävä seuraavat
perusedellytykset: a) kyseinen tuki (mukaan lukien julkisten
viranomaisten saamatta jäänyt tulo) on annettava julkisista varoista rahoitetun
julkisen ohjelman kautta eikä sitä saa rahoittaa kuluttajilta tulevilla
suorituksilla; ja b) kyseisellä tuella ei saa antaa
tuottajille hintatukea; sekä jäljempänä esitetyt toimikohtaiset
arviointiperusteet ja edellytykset. Julkiset palveluohjelmat 2. Yleiset palvelut Tämän ryhmän toimet sisältävät kustannuksia
(tai saamatta jääneitä tuloja), jotka liittyvät ohjelmiin, jotka tarjoavat
palveluja tai etuja maataloudelle tai maaseutuyhteisölle. Ne eivät saa sisältää
suoria maksuja tuottajille tai jalostajille. Kyseisten ohjelmien, jotka
sisältyvät mutta eivät rajoitu jäljempänä olevaan luetteloon, on täytettävä
edellä 1 kohdassa esitetyt yleiset arviointiperusteet ja toimikohtaiset
edellytykset siltä osin kuin ne ilmenevät seuraavasta: a) tutkimustyö, mukaan lukien yleinen
tutkimus, ympäristöohjelmiin liittyvä tutkimus sekä tiettyjä tuotteita koskevat
tutkimusohjelmat; b) tuhoeläinten ja tautien torjunta,
mukaan lukien yleiset ja tuotekohtaiset toimenpiteet, kuten
ennakkovaroitusjärjestelmät, karanteenit ja hävitystyöt; c) koulutuspalvelut, mukaan lukien
yleiset ja erityiset palvelut; d) valistus ja neuvontapalvelut, mukaan
lukien varojen myöntäminen helpottamaan tietojen ja tutkimustulosten
saattamista tuottajien ja kuluttajien tietoon; e) tarkastuspalvelut, mukaan lukien
yleiset palvelut sekä tiettyjen tuotteiden tarkastukset, jotka liittyvät
terveys-, turvallisuus-, laadunvalvonta- tai standardointikysymyksiin; f) markkinointi- ja
myynninedistämispalvelut, mukaan lukien tiettyihin tuotteisiin liittyvät
markkinatiedot, neuvonta- ja myynninedistämistoiminta lukuun ottamatta
määrittelemättömistä tarkoituksista aiheutuvia kuluja, joita myyjät voisivat
käyttää myyntihintansa alentamiseen tai suoran taloudellisen hyödyn antamiseen
ostajille; g) infrastruktuuripalvelut, mukaan
lukien sähköverkot, tiet ja muut kuljetusväylät, markkinapaikat ja
satamalaitteistot, vesihuoltojärjestelmät, padot ja kuivatusohjelmat sekä
ympäristöohjelmiin liittyvät perusrakenteet. Kaikissa tapauksissa kulut on
tarkoitettu ainoastaan laitteistojen hankkimiseen tai rakentamiseen, ja niihin
ei saa lukea tilakohtaista laitteiden tuettua hankintaa paitsi silloin kun on
kyse yleisesti käytettävissä olevien yleisten palveluverkostojen
laajentamisesta. Niihin ei saa liittää tuotantopanoksien tai toimintakulujen
tukemista tai alennettuja käyttömaksuja. 3. Julkinen varastointi
elintarvikkeiden saatavuuden turvaamiseksi[9] Kulut (tai menetetyt tulot), jotka liittyvät
niiden tuotteiden varastojen kokoamiseen ja ylläpitämiseen, jotka muodostavat
kansallisen lainsäädännön sisältämän elintarvikkeiden saatavuuden turvaamista
koskevan ohjelman erottamattoman osan. Tähän voidaan lukea myös valtion yksityisille
tuotevarastoille tällaisen ohjelman osana antama tuki. Varastojen määrän ja kokoamisen on vastattava
yksinomaan elintarvikkeiden saatavuuden turvaamiseksi ennalta laadittuja
tavoitteita. Varastojen kokoamisen ja luovutuksen on oltava rahoituksen osalta
avointa. Julkisten viranomaisten elintarvikehankinnat on suoritettava käypään
markkinahintaan, ja myytäessä elintarvikkeita varmuusvarastoista myyntihintojen
on oltava vähintään laatutasoltaan vastaavan tuotteen käyvän kotimarkkinahinnan
mukaisia. 4. Sisäinen elintarvikeapu[10] Kustannukset (tai menetetyt tulot), jotka
liittyvät sisäisen elintarvikeavun antamiseen tarpeessa oleville väestönosille. Oikeus saada elintarvikeapua on määriteltävä
selkeiden ravitsemukseen liittyvien tavoitteiden perusteella. Tällaisen avun on
oltava suorien elintarviketoimitusten antamista avun tarpeessa oleville tai
varojen antamista asetetut vaatimukset täyttäville elintarvikkeiden ostamiseksi
joko markkinahintaan tai tuettuun hintaan. Julkisten viranomaisten elintarvikeostot
on suoritettava käypään markkinahintaan, ja avun rahoituksen ja hallinnon on
oltava avointa. 5. Suorat maksut tuottajille Tuottajille suunnattuina suorina maksuina
annettavan tuen (tai menetettyjen tulojen, mukaan lukien luontaissuoritukset),
jonka osalta haetaan vapautusta alennussitoumuksista, on täytettävä 1 kohdassa
mainitut perusedellytykset sekä lisäksi 6–13 kohdassa mainitut
yksittäisille suorille maksuille asetetut erityiset arviointiperusteet. Jos
voimassa olevien tai uusien suorien maksutyyppien, lukuun ottamatta 6–13 kohdassa
mainittuja maksutyyppejä, osalta haetaan vapautusta, on maksun täytettävä
6 kohdan b–e alakohdassa vahvistetut arviointiperusteet 1 kohdassa
esitettyjen yleisten edellytysten lisäksi. 6. Tulotuki, jota ei ole
sidottu tuotannon määrään a) Oikeus saada tätä tukea määritellään
selkein arviointiperustein, kuten tulojen, tuottaja- tai maanomistaja-aseman,
määrätyn ja pysyvän peruskauden mukaisen tuotantotekijöiden käytön tai
tuotantotason mukaan. b) Tuen suuruutta ei saa minään yksittäisenä
vuonna sitoa tai perustaa siihen tuotantosuuntaan tai -määrään (mukaan lukien
kotieläinyksiköt), jota tuottaja jonakin peruskauden jälkeisenä vuonna
harjoittaa. c) Tuen suuruutta ei minään yksittäisenä
vuonna saa sitoa tai perustaa sellaisiin kotimaisiin tai kansainvälisiin
hintoihin, joita sovelletaan johonkin peruskauden jälkeisenä vuonna
toteutettuun tuotantoon. d) Tuen suuruutta ei minään yksittäisenä
vuonna saa sitoa tai perustaa sellaisiin tuotantotekijöihin, joita on käytetty
jonakin peruskauden jälkeisenä vuonna. e) Tuen saannin edellytyksenä ei saa olla
tuotannollinen toiminta. 7. Valtion osallistuminen
tulojen takausohjelmien sekä tulotason turvaamisohjelmien rahoitukseen a) Tukeen antaa oikeuden tulojen menetys,
joka määritellään ottamalla huomioon vain maataloustulo, joka on enemmän kuin
30 prosenttia edeltävän kolmivuotiskauden keskimääräisistä bruttotuloista
tai vastaavasta nettotulosta (ottamatta huomioon mitään samasta tai
vastaavanlaisesta ohjelmasta saatua tukea) tai edeltävään viisivuotiskauteen
perustuvasta kolmen vuoden keskiarvosta, josta on jätetty huomiotta korkein ja
alhaisin yhden vuoden tulo. Tuottaja, joka täyttää nämä ehdot, on oikeutettu
saamaan kyseistä tukea. b) Tuen määrä korvaa vähemmän kuin 70 prosenttia
tuottajan tulonmenetyksestä siltä vuodelta, jolta tuottaja on oikeutettu
saamaan tätä tukea. c) Kaikkien tämänlaatuisten tukien määrä on
sidottava ainoastaan tuloihin; sitä ei saa sitoa tuotantosuuntaan tai -määrään
(mukaan lukien kotieläinyksiköt), jota tuottaja harjoittaa, eikä kyseisen
tuotannon kotimaisiin tai ulkomaisiin hintoihin tai käytettyihin
tuotantotekijöihin. d) Jos tuottaja saa samana vuonna tässä
kohdassa ja 8 kohdassa määriteltyjä (luonnononnettomuuksista aiheutuneiden
vahinkojen korvaaminen) tukia, on näiden tukien yhteismäärän oltava vähemmän
kuin 100 prosenttia tuottajan kokonaismenetyksestä. 8. Luonnononnettomuuksista
aiheutuneiden vahinkojen korvaamisen nojalla annettava tuki (joka on suoritettu
joko suoraan tai valtion osallistumisella satovakuutusohjelmiin) a) Oikeus tukeen syntyy vasta, kun julkiset
viranomaiset ovat virallisesti todenneet, että luonnononnettomuus tai sen
kaltainen onnettomuus (mukaan lukien tautiepidemiat, tuholaisvahingot,
ydinonnettomuudet sekä sota kyseisen maan alueella) on tapahtunut tai alkanut;
se edellyttää vähintään 30 prosentin tuotannonmenetystä edeltävän
kolmivuotiskauden keskimääräisestä tuotannosta tai edeltävään viisivuotiskauteen
perustuvasta kolmen vuoden keskiarvosta, josta on jätetty huomiotta korkein ja
alhaisin yhden vuoden tulo. b) Onnettomuustapauksessa maksettaviksi
säädettyjä tukia voidaan maksaa ainoastaan tulojen, kotieläinten (mukaan lukien
eläinten eläinlääkinnällisestä hoidosta hoituneet kulut), maan ja muiden
tuotannontekijöiden menetyksestä, jotka aiheutuvat kyseisestä
luonnononnettomuudesta. c) Tuet eivät saa korvata enempää kuin
kärsittyjen vahinkojen korvaamiseen tarvittavat kokonaiskustannukset, eivätkä
ne saa käsittää määräystä tai tarkempaa erittelyä tulevan tuotannon suunnasta
tai määrästä. d) Onnettomuuden aikana maksetut tuet eivät
saa ylittää määrää, joka tarvitaan b alakohdassa määriteltyjen kaltaisten
lisävahinkojen estämiseksi tai lieventämiseksi. e) Jos tuottaja saa samana vuonna tämän
kohdan ja 7 kohdan (tulojen vakuutusohjelmat ja tulojen
turvaamisohjelmat) mukaisia tukia, on tukien yhteismäärän oltava vähemmän kuin
100 prosenttia tuottajan kokonaismenetyksestä. 9. Tuottajien eläkkeelle
siirtymistä kannustavien ohjelmien kautta annettava rakennesopeutustuki a) Oikeus saada tällä perusteella tukea on
määriteltävä sellaisissa ohjelmissa selkeästi määriteltyjen
arviointiperusteiden nojalla, joilla helpotetaan henkilöiden eläkkeelle
siirtymistä markkinaehtoisesta maataloustuotannosta tai heidän siirtymistään
maataloudesta muuhun toimintaan. b) Tuki edellyttää sen saajilta täydellistä
ja pysyvää markkinaehtoisesta maataloustuotannosta vetäytymistä. 10. Tuotannollisten resurssien
poistamisohjelmien kautta annettava rakennesopeutustuki a) Oikeus saada tukea tällä perusteella
määritellään sellaisissa ohjelmissa selkeästi määriteltyjen perusteiden
nojalla, joiden tavoitteena on maan tai muiden tuotannollisten resurssien,
mukaan lukien kotieläinten, poistaminen markkinaehtoisesta
maataloustuotannosta. b) Tuki edellyttää, ettei maata käytetä
markkinaehtoisessa maataloustuotannossa ainakaan kolmen vuoden aikana, ja
kotieläinten osalta niiden teurastusta tai lopullista ja pysyvää niistä
luopumista. c) Tuki ei saa käsittää määräystä tai
tarkempaa erittelyä sen suhteen, mihin muuhun markkinaehtoista
maataloustuotantoa merkitsevään tarkoitukseen tätä maata tai muita
tuotannollisia resursseja on käytettävä. d) Tukea ei saa sitoa tuotantosuuntaan tai
-määrään taikka kotimaisiin tai ulkomaisiin hintoihin, joita sovelletaan
sellaiseen tuotantoon, jota toteutetaan tuotantokäyttöön jäävän maan tai muiden
tuotannollisten resurssien avulla. 11. Investointitukien kautta
annettava rakennesopeutustuki a) Oikeus saada tukea tällä perusteella
määritellään sellaisissa julkisissa ohjelmissa selkeästi määriteltyjen
perusteiden nojalla, joilla pyritään tukemaan tuottajan toimintojen
rahoituksellista tai materiaalista uudelleensuuntautumista puolueettomasti
osoitettujen rakenteellisesti epäedullisten olosuhteiden johdosta. Oikeus saada
tukea tämän laatuisista ohjelmista voi myös perustua selkeästi määriteltyyn
julkiseen ohjelmaan, jolla pyritään palauttamaan maanviljelysmaa takaisin
yksityisomistukseen. b) Tuen määrää ei minään yksittäisenä vuonna
saa sitoa tai perustaa tuotantosuuntaan tai tuotantomäärään (mukaan lukien
kotieläinyksiköt), jonka tuottaja on toteuttanut jonakin peruskauden jälkeisenä
vuonna, ellei kyse ole jäljempänä e alakohdassa tarkoitetusta tapauksesta. c) Tuen määrää ei minään yksittäisenä vuonna
saa sitoa tai perustaa kotimaisiin tai ulkomaisiin hintoihin, joita sovelletaan
tuotantoon, joka on toteutettu peruskauden jälkeen. d) Tukea saa antaa vain sen kauden ajan,
joka on tarpeen sen investoinnin toteuttamiseksi, jota varten tukea on
myönnetty. e) Tuki ei millään tavoin saa velvoittaa tai
edellyttää tuen saajia tuottamaan tiettyjä maataloustuotteita, lukuun ottamatta
vaatimusta pidättyä tietyn tuotteen tuotannosta. f) Tuki on rajattava siihen määrään, joka
tarvitaan korvaamaan rakenteellinen haitta. 12. Ympäristöohjelmien
perusteella annettava tuki a) Oikeus saada tätä tukea määritellään
osana selkeästi määriteltyä julkista ympäristö- tai luonnonsuojeluohjelmaa, ja
se edellyttää kyseisen ohjelman mukaisten erityisten edellytysten täyttämistä,
mukaan lukien tuotantomenetelmiin ja tuotantopanoksiin liittyvät edellytykset. b) Tuen määrä on rajattava niihin
ylimääräisiin kuluihin tai tulon menetyksiin, jotka ovat syntyneet julkisen
ohjelman noudattamisesta. 13. Alueellisten tukiohjelmien
perusteella annettava tuki a) Oikeus saada näitä tukia rajataan muita
heikommassa asemassa olevien alueiden tuottajille. Jokaisen tällaisen alueen on
oltava selkeästi rajattu yhtenäinen maantieteellinen alue, jolla on
määriteltävissä oleva taloudellinen ja hallinnollinen omaleimaisuus ja joka on
katsottu epäedulliseksi puolueettomien ja objektiivisten perusteiden nojalla,
jotka on selkeästi määritelty laissa tai asetuksessa ja jotka osoittavat
kyseisen alueen ongelmien perustuvan muihin kuin vain tilapäisiin
olosuhteisiin. b) Näiden tukien määrää ei minään
yksittäisenä vuonna saa muuten kuin tuotannon supistamiseksi sitoa tai perustaa
tuotantosuuntaan tai -määrään (mukaan lukien kotieläinyksiköt), jota tuottaja
jonakin peruskauden jälkeisenä vuonna harjoittaa. c) Näiden tukien määrää ei minään
yksittäisenä vuonna saa sitoa tai perustaa kotimaisiin tai ulkomaisiin
hintoihin, joita sovelletaan tuotantoon, jota harjoitetaan peruskauden jälkeen. d) Tukea voivat saada vain vaadittavat ehdot
täyttävillä alueilla toimivat tuottajat, mutta sen on oltava yleisesti kaikkien
tällaisten alueiden tuottajien saatavilla. e) Jos tuki on sidottu tuotannontekijöihin,
tuen yksikköä kohden on pienennyttävä tietyn tuotannontekijäkohtaisen
kynnystason yläpuolella. f) Tuki on rajattava ylimääräisiin kuluihin
tai tulon menetyksiin, jotka liittyvät maataloustuotannon harjoittamiseen
määrätyllä alueella. _____________ é LIITE V Kumottu
asetus ja luettelo sen muutoksista Neuvoston asetus (EY) N:o 597/2009 (EUVL L 188, 18.7.2009, s. 93) || || || Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 37/2014 (EUVL L 18, 21.1.2014, s. 1) || Ainoastaan liitteen 18 kohta _____________ LIITE
VI Vastaavuustaulukko Asetus (EY) N:o 597/2009 || Tämä asetus 1 – 11 artikla || 1 – 11 artikla 12 artiklan 1 – 4 kohta || 12 artiklan 1 – 4 kohta 12 artiklan 6 kohta || 12 artiklan 5 kohta 13 ja 14 artikla || 13 ja 14 artikla 15 artiklan 1 kohta || 15 artiklan 1 kohta 15 artiklan 2 kohdan ensimmäinen lause || 15 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta 15 artiklan 2 kohdan toinen lause || 15 artiklan 2 kohdan toinen alakohta 15 artiklan 3 kohta || 15 artiklan 3 kohta 16 – 27 artikla || 16 – 27 artikla 28 artiklan 1 – 4 kohta || 28 artiklan 1 – 4 kohta 28 artiklan 5 kohdan ensimmäinen lause || 28 artiklan 5 kohdan ensimmäinen alakohta 28 artiklan 5 kohdan toinen lause || 28 artiklan 5 kohdan toinen alakohta 28 artiklan 6 kohta || 28 artiklan 6 kohta 29 – 33 artikla || 29 – 33 artikla 33 a artikla || 34 artikla 34 artikla || 35 artikla 35 artikla || 36 artikla Liitteet I – IV || Liitteet I – IV Liite V || – Liite VI || – – || Liite V – || Liite VI _____________ [1] Ilmaisulla ’kaupallisesti saatavilla olevat’
tarkoitetaan, että on vapaus valita kotimaisten ja tuotujen tuotteiden välillä
ja että valinta riippuu ainoastaan kaupallisista perusteista. [2] Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
– ilmaisulla ’välittömät verot’ palkasta,
voitosta, korkotuloista, vuokratuloista, palkkioista ja muista
tuloista kannettavia veroja sekä kiinteästä omaisuudesta kannettavia veroja,
– ilmaisulla ’tuontimaksut’ tulleja sekä muita maksuja ja
veronluonteisia maksuja, joita ei ole lueteltu muualla tässä
alaviitteessä ja joita kannetaan tuonnin yhteydessä,
– ilmaisulla ’välilliset verot’ myynti-, valmiste-, liikevaihto-,
arvonlisä-, toimilupa-, leima-, siirto-, inventaari- ja laitteistoveroja ja
rajaveroja sekä muita veroja, lukuun ottamatta välittömiä veroja ja
tuontimaksuja,
– ilmaisulla ’aikaisemmissa vaiheissa kannetut verot’ välillisiä
veroja, jotka on kannettu sellaisista tavaroista ja palveluista, joita
käytetään välittömästi tai välillisesti tuotteen tuotannossa,
– ilmaisulla ’kasautuvat välilliset verot’ välillisiä veroja,
jotka kannetaan useassa eri vaiheessa silloin, kun ei ole olemassa
järjestelmää veron myöhempää vähentämistä varten, tapauksissa, joissa
tietyssä tuotantovaiheessa veronalaisia tavaroita tai palveluja käytetään
myöhemmässä tuotantovaiheessa,
– ilmaisulla ’verojen palauttaminen’ verojen palautusta tai
alentamista,
– ilmaisulla ’palauttaminen’ tuontimaksuista vapauttamista tai
niiden maksun siirtämistä kokonaan tai osittain. [3] Siirtäminen ei välttämättä ole vientitukea, jos
esimerkiksi asianmukaiset korot peritään. [4] Katso alaviite 2. [5] Katso alaviite 2. [6] Tätä h kohtaa ei sovelleta arvonlisäverojärjestelmiin
eikä niihin liittyviin rajaveroihin; arvonlisäveron liiallisen palauttamisen
ongelmaa koskee ainoastaan g kohta. [7] Katso alaviite 2. [8] Tuotantoprosessissa käytettyjä tuotantopanoksia ovat
tuotantoprosessissa fyysisesti käytetyt fyysiset tuotteet, tuotantoprosessissa
käytetty energia, polttoaineet ja öljy sekä katalyytit, joita kulutetaan niiden
vientituotteen aikaansaamista tarkoittavan käytön aikana. [9] Tämän liitteen 3 kohdassa tarkoitetut julkisten
viranomaisten elintarvikkeiden saatavuuden turvaamiseksi kehitysmaissa
ylläpitämät varastointiohjelmat, joiden toiminta on avointa ja joita hoidetaan
virallisesti julkaistujen asiallisten periaatteiden tai toimintaohjeiden
mukaan, katsotaan olevan tämän kohdan säännösten mukaisia, kuten myös
ohjelmien, joiden nojalla elintarvikkeiden saatavuuden turvaamiseksi
ylläpidetyt varastot hankitaan ja luovutetaan säännellyin hinnoin edellyttäen,
että hankintahinnan ja ulkoisen viitehinnan erotus huomioidaan AMS:ssä. [10] Tämän liitteen 3 ja 4 kohdan mukaan elintarvikkeiden
tuetuin hinnoin toimittamisen tavoitteena katsotaan olevan tyydyttää jatkuvasti
kohtuullisin hinnoin kehitysmaiden köyhän kaupunki- ja maaseutuväestön
ravinnontarve tämän kohdan säännösten tarkoittamalla tavalla.