EUR-Lex Pristup zakonodavstvu Europske unije
Ovaj je dokument isječak s web-mjesta EUR-Lex
Dokument 52014DC0507
REPORT FROM THE COMMISSION ANNUAL REPORT 2013 ON RELATIONS BETWEEN THE EUROPEAN COMMISSION AND NATIONAL PARLIAMENTS
KOMISSION KERTOMUS VUOSIKERTOMUS 2013 EUROOPAN KOMISSION JA KANSALLISTEN PARLAMENTTIEN SUHTEISTA
KOMISSION KERTOMUS VUOSIKERTOMUS 2013 EUROOPAN KOMISSION JA KANSALLISTEN PARLAMENTTIEN SUHTEISTA
/* COM/2014/0507 final */
KOMISSION KERTOMUS VUOSIKERTOMUS 2013 EUROOPAN KOMISSION JA KANSALLISTEN PARLAMENTTIEN SUHTEISTA /* COM/2014/0507 final */
1. Johdanto Vuonna 2013 Euroopan komission ja kansallisten
parlamenttien suhteet jatkoivat kehittymistään kahden eri kanavan kautta.
Toinen on Lissabonin sopimuksella käyttöönotettu toissijaisuusperiaatteen
valvontamekanismi, jonka avulla arvioidaan, ovatko komission uudet
lainsäädäntöehdotukset (jotka eivät koske EU:n yksinomaiseen toimivaltaan
kuuluvia aihealueita) toissijaisuusperiaatteen mukaisia. Toinen kanavista on
komission vuonna 2006 käynnistämä poliittinen vuoropuhelu, jonka puitteissa
vaihdetaan tietoja ja mielipiteitä erilaisista politiikkakysymyksistä niin
lainsäädäntö- kuin muidenkin aloitteiden yhteydessä. Vuoden aikana
järjestettiin myös useita kokouksia ja käytiin monia keskusteluja, mikä
kuvastaa komission ja kansallisten parlamenttien välisen vuorovaikutuksen
monipuolisuutta. Tässä yhdeksännessä vuosikertomuksessa
komission ja kansallisten parlamenttien suhteista keskitytään poliittiseen
vuoropuheluun. Toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismiin liittyviä erityisiä
näkökohtia, kuten toista ns. keltaisen kortin menettelyä, jonka useat
kansalliset parlamentit aloittivat Euroopan syyttäjänviraston perustamista
koskevasta neuvoston asetuksesta annetun komission ehdotuksen[1] vuoksi, käsitellään
vuoden 2013 toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta koskevassa
vuosikertomuksessa. Se julkaistaan tämän kertomuksen rinnalla ja olisi näin
ollen nähtävä tätä kertomusta täydentävänä asiakirjana. Toinen ”keltaisen kortin” menettely oli selkeä
osoitus siitä, että kansalliset parlamentit haluavat komission kuulevan niiden
näkemyksiä myös yksittäisten säädösten suhteen. Yleisemmällä tasolla laaja
poliittinen vuoropuhelu komission ehdotuksista ja aloitteista antoi
kansallisille parlamenteille edelleen mahdollisuuden osallistua rakentavasti
EU:n politiikan valmisteluun erityisesti talous- ja rahaliiton (EMU)
syventämisen sekä talouspolitiikan EU-ohjausjakson suositusten täytäntöönpanon
yhteydessä. Aiempien vuosien tapaan poliittisen
vuoropuhelun pääasiallisia muotoja vuonna 2013 olivat i) yleiset kahdenväliset ja monenkeskiset keskustelut, joita käytiin usein
parlamenttienvälisissä kokouksissa (ks. 2 jakso); ii) kirjallisten lausuntojen ja vastausten vaihto kansallisten
parlamenttien ja komission välillä (ks. 3 jakso); ja iii) yhteydenotot
ja kokoukset vuoden mittaan (ks. 4 jakso). Tämän kertomuksen lopuksi käsitellään lyhyesti
komission ja kansallisten parlamenttien suhteiden tulevaisuudennäkymiä (ks.
5 jakso). 2. Laajempi tausta: tärkeimmät
kokoukset ja haasteet Vuoden 2012 epävakaassa taloustilanteessa
kansalliset parlamentit keskittyivät kriisin ratkaisuun Euroopassa esimerkiksi
Eurooppa 2020 ‑strategian ja vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen
rahoituskehyksen kautta. Vuonna 2013 kansallisten parlamenttien lausunnoissa
keskityttiin yhä oikeus- ja sisäasioihin, sisämarkkinoihin sekä talous- ja
rahaliittoon. Poliittista vuoropuhelua käytiin kuitenkin myös yksittäisistä
aloitteista, kuten tupakkatuotedirektiivistä[2]
ja finanssitransaktioveroa koskevasta direktiivistä[3]. Unionin asioita käsittelevien
parlamentaaristen elinten konferenssi (COSAC) oli edelleen tärkeä foorumi
keskusteluissa kansallisten parlamenttien kanssa. COSAC:n puheenjohtajat kokoontuivat Dublinissa
tammikuussa 2013. Kokouksessa käyty keskustelu Irlannin puheenjohtajakauden
painopistealueista osoitti, että talous- ja rahaliiton tulevaisuus sekä siihen
liittyvät demokraattista oikeutusta ja vastuuvelvollisuutta koskevat kysymykset
pysyvät politiikan asialistalla vielä pitkään. Kansalliset parlamentit vaativat
myös, että niiden yhä keskeisempi rooli on otettava huomioon. COSAC:n 49. täysistunto järjestettiin
Dublinissa. Siinä keskityttiin ennen kaikkea Euroopan kansalaisten
teemavuoteen. Näin ollen istunnossa painotettiin Euroopan yhdentymiseen ja
Euroopan nuorten tulevaisuuteen liittyviä kysymyksiä. Vilnassa pidetyssä
COSAC:n 50. täysistunnossa jatkettiin keskustelua demokraattisesta
oikeutuksesta ja vastuuvelvollisuudesta EU:ssa ja kansallisten parlamenttien
roolista. COSAC:n perustamista ajanut Ranskan ulkoministeri Laurent Fabius
puhui täysistunnossa COSAC:n perustamisesta. Fabius korosti puheessaan, että
COSAC:n perustamiseen vaikuttaneet syyt ovat yhä ajankohtaisia, ja
peräänkuulutti politiikan parempaa koordinointia ja kansallisten elinten
edustajien yhteistyön kehittämistä. Komission varapuheenjohtaja Šefčovič
puhui Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanosta. Hän kuvaili
täytäntöönpanoprosessia ja jäljellä olevia haasteita painottaen erityisesti
työttömyyteen, innovointiin sekä ilmasto- ja energia-asioihin liittyviä
haasteita. Istunnossa järjestettiin kaksi keskustelua, joissa käsiteltiin
demokraattista oikeutusta ja kansallisten parlamenttien roolia. Keskusteluissa
tuotiin esiin se, että EU:n ja sen kansalaisten väliltä puuttuu yhteys ja että
kansallisten parlamenttien on tärkeää hyödyntää käytettävissään olevia keinoja
tämän kuilun kuromiseksi umpeen. Demokraattinen oikeutus yleisesti ja
erityisesti talouspolitiikan EU-ohjausjakson yhteydessä oli koko vuoden 2013
ajan keskeinen osa parlamenttienvälistä keskustelua sekä komission ja
kansallisten parlamenttien välistä vuoropuhelua. Tähän sisältyi epävirallisia
ja virallisempia aloitteita, jotka koskivat parlamentin valvontavallan ja
parlamenttienvälisen yhteistyön lisäämistä osana vahvistettua talouden ohjausta
ja hallintaa, tapahtui se sitten yleisesti (EU:n perussopimusten pöytäkirjassa
N:o 1 olevassa 9 artiklassa säädetyn) parlamenttienvälisen yhteistyön kautta
tai vakaussopimuksen 13 artiklan perusteella, kuten maaliskuussa 2012
pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa sovittiin (ks. myös 5 jakso). Laajempi keskustelu demokraattisesta
oikeutuksesta teki eri osapuolet entistä tietoisemmiksi siitä, että talous- ja
rahaliiton säilyminen toiminnallisena edellyttää jäsenvaltioiden tiiviimmin
koordinoitua makrotalous- ja finanssipolitiikkaa. Talous- ja rahaliiton
syventäminen edellyttää kuitenkin myös vahvaa demokraattista valvontaa, johon
osallistuvat sekä kansalliset parlamentit että Euroopan parlamentti. Uudessa järjestelmässä talouden ohjaukseen ja
hallintaan osallistuvat myös kansalliset parlamentit. Yksi tärkeimmistä asiaan
liittyvistä kehitysaskelista oli Euroopan parlamentin aloitteesta tammikuussa
2013 järjestetty ensimmäinen eurooppalaisten parlamenttien viikko, johon
osallistui noin sata parlamentin jäsentä 26 kansallisesta parlamentista.
Tilaisuuksien järjestämisestä vastasivat Euroopan parlamentin
budjettivaliokunta, talous- ja raha-asioiden valiokunta ja
työllisyysvaliokunta. Keskusteluissa keskityttiin pääasiassa
institutionaalisiin kysymyksiin, kuten demokraattiseen oikeutukseen, mutta
niissä käsiteltiin myös konkreettisia talouspolitiikan EU-ohjausjaksoon ja
vuosia 2014–2020 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen liittyviä politiikkakysymyksiä,
kuten julkisen talouden säästötoimien ja kasvupolitiikan painotusta,
nuorisotyöttömyyttä sekä talouden sopeuttamisen yhteiskunnallisia vaikutuksia. Vaikka eurooppalaisten parlamenttien viikon
tavoitteena ei ollut antaa konkreettisia päätelmiä, se vahvisti
yhteisymmärrystä siitä, että talouspolitiikan EU-ohjausjakson demokraattista
oikeutusta on lujitettava lisäämällä kansallisten parlamenttien vastuuta
prosessista ja niiden osallistumista prosessiin jo varhaisessa vaiheessa. Tässä
voitaisiin onnistua ottamalla kansalliset hallitukset mukaan kansallisten
uudistusohjelmien esittelyä edeltävässä työvaiheessa. Irlannin Houses of the
Oireachtasin puhemies ehdotti, että EU:ta koskevista kysymyksistä
järjestettäisiin säännöllisesti keskusteluja (ns. Eurooppa-päiviä), jotka
järjestettäisiin samana päivänä kaikissa kansallisissa parlamenteissa. Ehdotus
herätti kiinnostusta. Talouden uutta ohjaus- ja
hallintajärjestelmää, jossa kansalliset parlamentit osallistuvat
talouspolitiikan EU-ohjausjaksoon, käsiteltiin myös konkreettisesti kahden
asetuksen budjettikuripaketissa (nk. two-pack)[4]. Asetuksissa säädetään
euroalueen jäsenvaltioiden välillä käytävästä taloudellisesta vuoropuhelusta,
jota komissio tukee antamalla lausuntoja jäsenvaltioiden alustavista
talousarviosuunnitelmista ja koko euroaluetta koskevan arvion julkisen talouden
tilanteesta ja näkymistä. Euroalueen jäsenvaltiot toimittivat ensimmäiset
alustavat talousarviosuunnitelmansa komissiolle syksyllä 2013, ja komissio
antoi niitä koskevat lausuntonsa 15. marraskuuta 2013. Lausunnot antoivat
kansallisille sidosryhmille (kuten kansallisille parlamenteille) riippumattoman
näkemyksen jäsenvaltioiden suunnitelmista. 3. Kansallisten parlamenttien
kirjalliset lausunnot Kansallisilta
parlamenteilta saatujen lausuntojen kokonaismäärä on lisääntynyt merkittävästi
viime vuosina mutta vaikuttaa vakiintuneen hieman reiluun 600 lausuntoon
vuodessa. Näistä noin 14 prosenttia on perusteltuja lausuntoja (ks. liite
1). Muutettuaan sisäisiä menettelyjään komissio vastaa lausuntoihin nykyään
itse asettamansa kolmen kuukauden määräajan kuluessa. Kansallisten parlamenttien kanssa käytävä
poliittinen vuoropuhelu on osoittautunut menestyksekkääksi, ja se tuottaa
selkeästi lisäarvoa. Jos kansalliset parlamentit antavat lausuntoja jo toimien
alkuvaiheessa, lausunnot voivat toimia eräänlaisena
ennakkovaroitusjärjestelmänä, jonka avulla komissio saa tietoa keskeisistä
tekemiensä ehdotusten sisältöä koskevista näkemyksistä. Komissio voi tämän
jälkeen keskustella ehdotuksista neuvoston ja Euroopan parlamentin kanssa
täysin tietoisena kansallisten parlamenttien näkemyksistä. Komissio pitää poliittista
vuoropuhelua hyvin tärkeänä ja kannustaa kansallisia parlamentteja ottamaan
kantaa erityisesti lainsäädännön valmisteluun liittyviin julkisiin kuulemisiin,
vihreisiin kirjoihin ja tiedonantoihin. Kansallisille parlamenteille on
joulukuusta 2013 lähtien tiedotettu erikseen kaikista komission julkisista
kuulemisista. Osallistuminen ja aihealat Seuraavaksi käsiteltävät luvut kuvastavat
kansallisten parlamenttien aktiivisuutta ja osallistumista poliittiseen
vuoropuheluun ainoastaan vuoropuhelun tiukan määritelmän mukaan eli komissiolle
osoitettujen kirjallisten lausuntojen muodossa. Kuten koko tässä kertomuksessa
ja etenkin sen 4 jaksossa todetaan, kansallisten parlamenttien
aktiivisuutta EU-asioissa ei voida mitata pelkästään poliittisen vuoropuhelun
puitteissa esitetyillä kirjallisilla lausunnoilla, sillä kansallisilla
parlamenteilla on todennäköisesti myös muita valvontatehtäviä. Kansalliset
parlamentit eivät myöskään anna lausuntoja kaikista ehdotuksista tai komission
muista asiakirjoista, vaan ne valikoivat lausuntojensa aiheet omien
painopisteidensä perusteella. Vuonna 2013
kansallisilta parlamenteilta saatiin yhteensä 621[5] lausuntoa, mikä on
6 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2012 (663 lausuntoa). Aiemmin lausuntojen
määrä kasvoi hieman vuodesta 2011 vuoteen 2012 ja merkittävästi vuodesta 2010
vuoteen 2011 (7 prosenttia vuonna 2012 ja 60 prosenttia vuonna 2011). Lausunnoissa
voidaan nähdä seuraavat yleiset kehityssuunnat: ·
kirjallisen poliittisen vuoropuhelun puitteissa
16 kamaria lähetti vuonna 2013 enemmän lausuntoja kuin vuonna 2012,
18 kamaria lähetti vähemmän lausuntoja kuin vuonna 2012 ja 2 kamaria
lähetti yhtä monta lausuntoa kuin vuonna 2012; ·
kansallisten parlamenttien kamarit eivät osallistu
poliittiseen vuoropuheluun yhtä aktiivisesti (lähes 80 prosenttia kaikista
lausunnoista saatiin kymmeneltä aktiivisimmin osallistuneelta kamarilta); ·
kansalliset parlamentit keskittyvät komission
kanssa käymässään poliittisessa vuoropuhelussa yhä lainsäädäntöasiakirjoihin,
sillä vain pieni osa kansallisilta parlamenteilta saaduista lausunnoista
liittyi muihin aloitteisiin. Vuonna 2013 kaikista 621 lausunnosta 144
(23 prosenttia) koski 15:ttä eniten kansallisten parlamenttien lausuntoja
kerännyttä komission asiakirjaa. Vuoden 2012 tapaan suurin osa komission asiakirjoista,
joita kansalliset parlamentit vuonna 2013 kommentoivat, sai kuitenkin osakseen
1–3 lausuntoa. Tämä osoittaa, että kansallisten parlamenttien kiinnostus
kohdistuu hyvin erilaisiin asioihin. Komission ehdotukset ja aloitteet, joista kansalliset
parlamentit toimittivat eniten lausuntoja, koskivat Euroopan syyttäjänviraston
perustamista[6]
(20 lausuntoa), tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista,
esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
hallinnollisten määräysten lähentämistä[7]
(17 lausuntoa), merten aluesuunnittelun ja rannikkoalueiden yhdennetyn
käytön ja hoidon puitteiden laatimista[8]
(14 lausuntoa), satamapalvelujen markkinoille pääsyä ja satamien
rahoituksen avoimuutta koskevien puitteiden laatimista[9] (10 lausuntoa) ja
Euroopan unionin lainvalvontayhteistyö- ja -koulutusvirastoa (Europol) sekä
neuvoston päätösten 2009/371/YOS ja 2005/681/YOS kumoamista[10] (10 lausuntoa).
Lisätietoa lausunnoista on saatavilla liitteessä 2. Kuten vuonna 2012, osa eniten kansallisten
parlamenttien lausuntoja keränneistä ehdotuksista sai osakseen myös eniten
toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin puitteissa lähetettyjä perusteltuja
lausuntoja. Vuoden 2012 tapaan vuonna 2013 yli puolet poliittisen vuoropuhelun
yhteydessä saaduista lausunnoista koski kuutta toimintalohkoa (323 lausuntoa
vuonna 2013 saaduista yhteensä 596 lausunnosta). Nämä toimintalohkot olivat
oikeus, sisämarkkinat ja palvelut, liikenne ja liikkuvuus, sisäasiat, terveys-
ja kuluttaja-asiat sekä viestintä (lisätietoja liitteessä 3). Vuonna 2012 kansalliset parlamentit keskittyivät
komission kanssa käymässään poliittisessa vuoropuhelussa
lainsäädäntöehdotuksiin. Vain pieni osa niiden antamista lausunnoista koski
muita kuin lainsäädäntöaloitteita. Sama suuntaus jatkui myös vuonna 2013.
Niiden 15 komission asiakirjan joukossa, jotka keräsivät kansallisilta
parlamenteilta eniten lausuntoja (vähintään kuusi), vain kaksi oli muita kuin
lainsäädäntöasiakirjoja[11].
Vuoden 2012 tapaan Ruotsin Riksdag oli poikkeus: yhtä lukuun ottamatta
kaikki sen 15 poliittista lausuntoa koski muita kuin
lainsäädäntöasiakirjoja. Kyseinen kamari tosin lähetti myös eniten perusteltuja
lausuntoja. Poliittisen vuoropuhelun keskeisiä aiheita Seuraavassa luetellut lainsäädäntöehdotukset
kiinnittivät kansallisissa parlamenteissa erityistä huomiota vuonna 2013
(lisätietoja liitteessä 2). Koska kyseiset ehdotukset saivat osakseen myös
eniten perusteltuja lausuntoja, on syytä viitata myös tämän kertomuksen
rinnalla julkaistavaan toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta koskevaan
vuoden 2013 vuosikertomukseen, jossa annetaan niistä tarkempia tietoja. ·
Ehdotus neuvoston asetukseksi Euroopan
syyttäjänviraston perustamisesta[12] Unionilla ei ole
tällä hetkellä käytännössä mitään mahdollisuuksia puuttua sen varojen
rikolliseen väärinkäyttöön. EU:n talousarviota vahingoittavien rikosten
paljastamisen ja niitä koskevien tutkimusten ja syytetoimien tuloksellisuus
vaihtelee huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen (19 prosentista
90 prosenttiin). Euroopan syyttäjänvirasto olisi vastaus oikeuslaitosten
kansallisesta luonteesta johtuvaan syytetoimien hajanaisuuteen ja siihen,
etteivät EU:n tason petokset yleensä ole kovin korkealla jäsenvaltioiden
tärkeysjärjestyksessä. Lissabonin sopimus (SEUT-sopimuksen 86 artikla)[13] muodostaa
oikeusperustan Euroopan syyttäjänviraston perustamiselle. Komissio sai tästä
ehdotuksesta vuonna 2013 yhteensä 20 lausuntoa, joista 13 oli perusteltuja
lausuntoja[14].
Koska perusteltuihin lausuntoihin liittyneiden äänien määrä ylitti oikeus- ja
sisäasioihin sovellettavan 14 äänen rajan, käynnistettiin keltaisen kortin
menettely. ·
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston
direktiiviksi tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista,
esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
hallinnollisten määräysten lähentämisestä (tupakkatuotedirektiivi)[15] Tupakkatuotedirektiiviä koskevassa
tarkistetussa ehdotuksessa esitetään uusia ja tiukempia sääntöjä siitä, miten
tupakkatuotteita voidaan valmistaa ja esittää myyntiä varten EU:ssa. Tarkemmin
sanottuna ehdotuksessa esitetään sellaisten savukkeiden, kääretupakan ja
savuttomien tupakkatuotteiden kieltämistä, joissa on jokin tunnusomainen maku.
Lisäksi ehdotetuilla säännöksillä tehtäisiin pakolliseksi suurten, terveydelle
haitallisia vaikutuksia koskevien kuvavaroitusten lisääminen savuke- ja
kääretupakkapakkauksiin. Ehdotuksessa esitetään myös rajatylittävän
verkkomyynnin sääntelyä ja ehdotetaan säännöksiä teknisistä ominaisuuksista,
joilla voitaisiin torjua laitonta kauppaa. Ehdotus sisältää myös
sääntelytoimia, jotka koskevat sellaisia tuotteita, joita ei ole aiemmin
erikseen säännelty, kuten sähkösavukkeita ja poltettavaksi tarkoitettuja
kasviperäisiä tuotteita. Ehdotus[16]
oli vastaus Euroopan
parlamentin ja neuvoston esittämiin pyyntöihin ja heijastaa
komission vuosina 2005 ja 2007 antamia tupakkatuotedirektiivin (direktiivi
2001/37/EY) soveltamista koskevia kertomuksia. Komissio sai ehdotuksesta 17
lausuntoa. Niistä seitsemän oli perusteltuja lausuntoja, joissa
kyseenalaistettiin se, onko ehdotus toissijaisuusperiaatteen mukainen. Vaikka
ehdotus herätti kansallisissa parlamenteissa paljon kiinnostusta, keltaisen
kortin menettelyn edellyttämä tavanomainen kynnys (19 ääntä) ei ylittynyt. ·
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi merten aluesuunnittelun ja rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja
hoidon puitteista[17] Rannikko- ja merialueiden käytön
koordinoimattomuus johtaa nykyisellään kilpailuun meri- ja rannikkoalueista ja
näiden alueiden varojen tehottomaan käyttöön. Merialueiden
käyttömahdollisuuksiin liittyvät epävarmuudet ja ennustettavuuden puute ovat
luoneet sijoittajille optimaalista huonommat liiketoimintaolosuhteet. Koska
merialueiden kysyntä uusiin käyttötarkoituksiin, kuten uusiutuvan energian
laitoksiin ja vesiviljelylaitoksiin, kasvaa nopeasti, EU:n on varmistettava,
että merellä tapahtuvaa toimintaa suunnitellaan johdonmukaisesti.
Jäsenvaltioiden välinen koordinointi ei ole riittävän kehittynyttä, ja
nykyisten järjestelmien välillä vallitsevat epäjohdonmukaisuudet estävät
tehokkaan rajatylittävän suunnittelun. Komissio sai ehdotuksesta 14 lausuntoa. Niistä
yhdeksän oli perusteltuja lausuntoja, joissa kyseenalaistettiin se, onko
ehdotus toissijaisuusperiaatteen mukainen. 4. Yhteydenpito ja vierailut Kirjallisten lausuntojen ja niihin annettujen
vastausten lisäksi kansalliset parlamentit ja komissio kävivät poliittista
vuoropuhelua myös epävirallisemmin sekä poliittisen että hallinnollisen tason
kokousten ja yhteydenottojen avulla. Seuraavassa annetaan esimerkkejä
tällaisista vierailuista ja yhteydenpidosta. Useimmat kansalliset parlamentit tapaavat komission
jäseniä säännöllisesti sekä Brysselissä että omassa jäsenvaltiossaan. Varapuheenjohtaja Maroš Šefčovič,
joka vastaa toimielinten välisistä suhteista, vieraili vuonna 2013 kahdeksassa
kansallisessa parlamentissa (Saksan Bundestag, Ranskan Sénat,
Kroatian Hrvatski sabor, Irlannin Houses of the Oireachtas,
Liettuan Seimas ja Slovakian Národná Rada). Lisäksi
Šefčovič otti komission päätoimipaikassa Brysselissä vuoden aikana
vastaan useita vieraita ja kansallisten parlamenttien valtuuskuntia (Tšekin Senát,
Tanskan Folketing, Ranskan Sénat, Irlannin Houses of the
Oireachtas, Italian Senato della Repubblica, Maltan Kamra
tad-Deputati, Puolan Sejm ja Romanian Camera Deputaților).
Näissä tapaamisissa keskusteltiin yksittäisten lainsäädäntöehdotusten ja
poliittisten aloitteiden lisäksi myös kysymyksistä, jotka liittyivät
esimerkiksi komission ja kansallisten parlamenttien väliseen yhteistyöhön,
kehittyvään talouden ohjaukseen ja hallintaan sekä demokraattiseen
oikeutukseen. Komissiolla oli poliittisen tason edustus myös
lähes kaikissa parlamenttienvälisissä kokouksissa vuonna 2013. Komission puheenjohtaja Barroso (yhdessä
puheenjohtaja Van Rompuyn ja puhemies Schulzin kanssa), varapuheenjohtajat Rehn
ja Šefčovič sekä komission jäsenet Lewandowski ja Andor osallistuivat
tammikuussa 2013 järjestettyyn ensimmäiseen eurooppalaisten parlamenttien
teemaviikkoon. Varapuheenjohtaja Šefčovič
osallistui lokakuussa 2013 Vilnassa pidettyyn COSAC:n täysistuntoon ja
Dublinissa tammikuussa 2013 järjestettyyn COSAC:n puheenjohtajien kokoukseen. Varapuheenjohtaja Rehn osallistui Suomen
eduskunnan valtiovarainvaliokunnan kokoukseen, jossa hän esitteli komission
arviota Suomen vuoden 2014 alustavasta talousarviosuunnitelmasta ja keskusteli
siitä valiokunnan kanssa. Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan
korkea edustaja, komission varapuheenjohtaja Ashton osallistui kahteen yhteistä
ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa sekä yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa
käsittelevän parlamenttienvälisen konferenssin kokoukseen. Konferenssilla
pyritään edistämään parlamenttienvälistä yhteistyötä kyseisillä aloilla.
Ensimmäinen kokous järjestettiin Dublinissa huhtikuussa 2013 ja toinen Vilnassa
syyskuussa 2013. Komission jäsen Šemetan kabinetin jäsenet ja
budjettipääosaston edustajat tapasivat Tanskan Folketingin julkisen
talouden valiokunnan valtuuskunnan Brysselissä ja Alankomaiden parlamentin jäseniä
Haagissa keskustellakseen vuoden 2012 vastuuvapaudesta. Kroatian liityttyä EU:hun 1. heinäkuuta 2013
komissaari Mimica esitteli komission vuoden 2014 työohjelman Kroatian
parlamentille (Hrvatski sabor). Komission virkamiehet osallistuivat pyynnöstä
myös kansallisten parlamenttien valiokuntien kokouksiin, ja komission eri
yksiköt (erityisesti ilmastotoimien, talouden ja rahoituksen, energian,
ympäristöasioiden, sisäasioiden, oikeusasioiden, meri- ja kalastusasioiden,
sisämarkkinoiden ja palvelujen, alue- ja kaupunkipolitiikan ja terveys- ja
kuluttaja-asioiden pääosastot sekä Euroopan petostentorjuntavirasto)
osallistuivat kansallisten parlamenttien Brysselissä olevien pysyvien
edustajien säännöllisiin kokouksiin, joissa keskusteltiin erilaisista tulevista
aloitteista tai käsiteltävänä olevista asioista. Vuoden 2012 tapaan kansallisten parlamenttien
pysyvät edustajat tapasivat vuonna 2013 myös varapuheenjohtaja
Šefčovičin sekä edustajia puheenjohtaja Barroson, varapuheenjohtaja
Šefčovičin ja muiden komission jäsenten kabineteista. 5. Päätelmät ja
tulevaisuudennäkymät Komission ja kansallisten parlamenttien käymä
kirjallinen poliittinen vuoropuhelu jatkui vilkkaana vuonna 2013, jolloin
kansalliset parlamentit antoivat yhteensä noin 600 lausuntoa. Lähes kaikki
kamarit antoivat ainakin yhden lausunnon, mutta kymmenen aktiivisimman kamarin
osuus kaikista komission saamista lausunnoista oli lähes 80 prosenttia.
Komission asiakirjat, joista komissio sai eniten lausuntoja, keräsivät
kansallisilta parlamenteilta myös eniten perusteltuja lausuntoja. Kirjallisen
vuoropuhelun lisäksi komissio jatkoi aktiivisesti myös muuta yhteydenpitoa ja
tapaamisia kansallisten parlamenttien kanssa sekä poliittisella että hallinnon
tasolla niin Brysselissä kuin eri jäsenvaltioissa. Vuoden 2014 alussa kansalliset parlamentit ja
Euroopan parlamentti vahvistivat aikovansa osallistua entistä enemmän EU:n
tason toimiin, kuten talouspolitiikan EU-ohjausjaksoon. Demokraattinen oikeutus
tulee olemaan vielä pitkään keskeinen aihe EU:n toimielinten ja kansallisten
parlamenttien välisessä keskustelussa. Tammikuussa 2014 järjestetyssä COSAC:n
täysistunnossa keskusteltiin jälleen kansallisten parlamenttien roolista sekä
demokraattisesta oikeutuksesta ja vastuuvelvollisuudesta. Alankomaiden Tweede
Kamer ja Tanskan Folketing esittivät uusia täsmällisiä ajatuksia ja
ehdotuksia kansallisten parlamenttien roolista ja oikeuksista. Huhtikuussa 2014
Euroopan parlamentin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden
valiokunta hyväksyi kansallisia parlamentteja koskevan mietinnön, jonka
esittelijänä oli Carlo Casini (EPP/IT). Mietinnössä pyydetään muun muassa, että
”kansalliset parlamentit ryhtyisivät toimenpiteisiin ja parantaisivat ohjaus-
ja valvontamekanismejaan lähentymistavoitteen näkökulmasta”. Mietinnössä
todetaan lisäksi, että varhaisvaroitusmekanismia olisi pidettävä ja
hyödynnettävä yhtenä tehokkaan yhteistyön välineenä unionin toimielinten ja
kansallisten instituutioiden välillä, ja pidetään myönteisenä, että välinettä
käytetään myös yhteistyöhön perustuvassa keskustelussa ja vuoropuhelussa
monitasoisen eurooppalaisen järjestelmän eri institutionaalisten tasojen
välillä. Eurooppalaisten
parlamenttien viikko järjestettiin toisen kerran tammikuussa 2014. Viikko
osoitti jälleen, että Euroopan parlamentilla ja kansallisilla parlamenteilla on
yhteisiä etuja. Ohjelman parlamenttienvälistä konferenssia koskevassa osuudessa
järjestettiin neljä täysistuntokeskustelua, joissa käsiteltiin makrotalouden
epätasapainoa, talouden sopeutusohjelmien demokraattista oikeutusta,
talouskasvun edistämistä ja työpaikkojen luomista sekä talouden seurannan
vahvistamista talous- ja rahaliitossa. Liite
1 Komission
vuonna 2013 kansallisilta parlamenteilta/kamareilta saamien lausuntojen määrä
(poliittinen vuoropuhelu ja toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismi) Jäsenvaltio || Parlamentin kamari || Lausuntojen kokonaismäärä[18] || Perustellut lausunnot (Pöytäkirja N:o 2)[19] Portugali || Assembleia da República || 192 || 1 Tšekki || Senát || 64 || 2 Saksa || Bundesrat || 40 || 3 Ranska || Assemblée nationale || 40[20] || 1 Romania || Camera Deputaţilor || 38 || 2 Italia || Senato della Repubblica || 36 || 2 Romania || Senatul || 26 || 3 Ruotsi || Riksdag || 24 || 9 Yhdistynyt kuningaskunta || House of Lords || 18 || 3 Espanja || Congreso de los Diputados ja Senado (molemmat kamarit) || 17[21] || 5[22] Irlanti || Houses of the Oireachtas (molemmat kamarit) || 12[23] || 3[24] Alankomaat || Eerste Kamer || 10 || 3 Itävalta || Bundesrat || 9 || 6 Tšekki || Poslanecká sněmovna || 8 || 2 Ranska || Sénat || 8 || 4 Puola || Senat || 8 || 2 Malta || Kamra tad-Deputati || 7 || 5 Alankomaat || Tweede Kamer || 7 || 5 Italia || Camera dei Deputati || 6 || 0 Liettua || Seimas || 6 || 6 Puola || Sejm || 6 || 2 Luxemburg || Chambre des Députés || 5 || 2 Slovenia || Državni zbor || 5 || 1 Yhdistynyt kuningaskunta || House of Commons || 5 || 5 Tanska || Folketing || 4 || 1 Kreikka || Vouli ton Ellinon || 4 || 3 Belgia || Chambre des Représentants || 3 || 1 Itävalta || Nationalrat || 2 || 0 Viro || Riigikogu || 2 || 1 Suomi || Eduskunta || 2 || 1 Unkari || Országgyűlés || 2 || 1 Belgia || Sénat || 1 || 1 Bulgaria || Narodno Sabranie || 1 || 0 Kypros || Vouli ton Antiprosopon || 1 || 1 Latvia || Saeima || 1 || 1 Slovakia || Národná Rada || 1 || 0 Kroatia (1.7.2013 alkaen) || Hrvatski sabor || 0 || 0 Saksa || Bundestag || 0 || 0 Slovenia || Državni svet || 0 || 0 YHTEENSÄ || 621 || 88 Liite
2 Komission
asiakirjat, joista komissio sai eniten lausuntoja[25] vuonna 2013
(poliittinen vuoropuhelu ja toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismi) || Komission asiakirja || Otsikko || Lausuntojen kokonaismäärä[26] || Perustellut lausunnot (Pöytäkirja N:o 2)[27] 1 || COM(2013) 534 || Ehdotus asetukseksi Euroopan syyttäjänviraston perustamisesta || 20[28] || 13[29] 2 || COM(2012) 788 || Ehdotus direktiiviksi tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä || 17 || 7 3 || COM(2013) 133 || Ehdotus direktiiviksi merten aluesuunnittelun ja rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon puitteista || 14[30] || 9[31] 4 || COM(2013) 173[32] || Ehdotus asetukseksi Euroopan unionin lainvalvontayhteistyö- ja -koulutusvirastosta (Europol) sekä neuvoston päätösten 2009/371/YOS ja 2005/681/YOS kumoamisesta || 10[33] || 3[34] 5 || COM(2013) 296 || Ehdotus asetukseksi satamapalvelujen markkinoille pääsyä koskevista puitteista ja satamien rahoituksen avoimuudesta || 10[35] || 7[36] 6 || COM(2013) 28[37] || Ehdotus asetukseksi asetuksen (EY) N:o 1370/2007 muuttamisesta rautateiden kotimaan henkilöliikenteen markkinoiden avaamisen osalta || 9 || 6 7 || COM(2013) 147 || Ehdotus asetukseksi toimenpiteistä nopeiden sähköisten viestintäverkkojen käyttöönoton kustannusten vähentämiseksi || 9 || 2 8 || COM(2012) 614[38] || Ehdotus direktiiviksi julkisesti noteerattujen yhtiöiden toimivaan johtoon kuulumattomien johtokunnan jäsenten sukupuolijakauman tasapainottamisesta ja siihen liittyvistä toimenpiteistä || 8 || 5 9 || COM(2013) 627 || Ehdotus asetukseksi eurooppalaisia sähköisen viestinnän sisämarkkinoita ja koko Euroopan yhteen liittämistä koskevista toimenpiteistä sekä direktiivien 2002/20/EY, 2002/21/EY ja 2002/22/EY ja asetusten (EY) N:o 1211/2009 ja (EU) N:o 531/2012 muuttamisesta || 8 || 4 10 || COM(2013) 71 || Ehdotus direktiiviksi tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta finanssitransaktioveron alalla || 8 || 1 11 || COM(2012) 777 || Tiedonanto ”Suunnitelma tiiviin ja aidon talous- ja rahaliiton luomiseksi – Keskustelunavaus” || 6 || 0 12 || COM(2013) 166[39] || Tiedonanto ”Kohti tiivistä ja aitoa talous- ja rahaliittoa – Merkittävien talouspolitiikan uudistussuunnitelmien ennalta yhteensovittaminen” || 6 || 0 13 || COM(2013) 228 || Ehdotus asetukseksi kansalaisten ja yritysten vapaan liikkuvuuden edistämisestä yksinkertaistamalla tiettyjen julkisten asiakirjojen hyväksymistä Euroopan unionissa sekä asetuksen (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta || 6 || 1 14 || COM(2013) 48[40] || Ehdotus direktiiviksi toimenpiteistä yhteisen korkeatasoisen verkko- ja tietoturvan varmistamiseksi koko unionissa || 6 || 1 15 || COM(2013) 535 || Ehdotus asetukseksi Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön virastosta (Eurojust) || 6 || 1 Liite
3 Komission
vuonna 2013 saamien lausuntojen määrä vastuussa olevaa komission yksikköä
kohden (poliittinen vuoropuhelu ja toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismi) Vastuuyksikkö || Lausuntojen kokonaismäärä[41] Sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosasto || 68 Oikeusasioiden pääosasto || 67 Liikenteen ja liikkumisen pääosasto || 61 Sisäasioiden pääosasto || 52 Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto || 43 Viestintäverkkojen, sisältöjen ja teknologian pääosasto || 38 Pääsihteeristö || 32 Työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto || 25 Ilmastotoimien pääosasto || 24 Meri- ja kalastusasioiden pääosasto || 24 Ympäristöasioiden pääosasto || 23 Verotuksen ja tulliliiton pääosasto || 21 Yritys- ja teollisuustoiminnan pääosasto || 18 Energian pääosasto || 18 Talouden ja rahoituksen pääosasto || 16 Eurostat || 12 Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto || 11 Tutkimuksen ja innovoinnin pääosasto || 11 Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto || 8 Kilpailun pääosasto || 8 Koulutuksen ja kulttuurin pääosasto || 7 Laajentumisasioiden pääosasto || 7 Kauppapolitiikan pääosasto || 7 Kehitys- ja yhteistyöpääosasto – EuropeAid || 5 Budjettipääosasto || 4 Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) || 4 Euroopan ulkosuhdehallinto || 3 Viestinnän pääosasto || 1 Humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosasto || 1 Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto || 1 Oikeudellinen yksikkö || 1 YHTEENSÄ || 621 [1] COM(2013) 534. [2] COM(2012) 788. [3] COM(2013) 71. [4] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013
alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen
jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista
yhteisistä säännöksistä ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o
472/2013 rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien
vaikeuksien uhasta kärsivien euroalueen jäsenvaltioiden talouden ja julkisen
talouden valvonnan tiukentamisesta. [5] Lukuihin sisältyy toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin
puitteissa lähetetyt 88 perusteltua lausuntoa. [6] COM(2013) 534. [7] COM(2012) 788. [8] COM(2013) 133. [9] COM(2013) 296. [10] COM(2013) 173. [11] Komission tiedonanto ”Suunnitelma tiiviin ja aidon talous- ja
rahaliiton luomiseksi – Keskustelunavaus” (COM(2012) 777) ja komission
Euroopan parlamentille ja neuvostolle antama tiedonanto ”Kohti tiivistä ja
aitoa talous- ja rahaliittoa – Merkittävien talouspolitiikan uudistussuunnitelmien
ennalta yhteensovittaminen” (COM(2013) 166). [12] COM(2013) 534. [13] Tanska ei osallistu Euroopan syyttäjänvirastoon EU:n
perussopimusten nojalla. Myös Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti ovat
päättäneet olla osallistumatta. [14] Ehdotuksesta toimitettiin lisää lausuntoja vuonna 2014. [15] COM(2012) 788. [16] Direktiivi hyväksyttiin huhtikuussa 2014 ja tuli voimaan
toukokuussa 2014 direktiivinä 2014/40/EU. [17] COM(2013) 133. [18] Määrään sisältyvät sekä lausunnot että perustellut lausunnot, jotka
kansallisilta parlamenteilta on saatu. [19] Jotta perusteltu lausunto olisi pöytäkirjan N:o 2 määritelmän
mukainen, siinä on osoitettava selvästi toissijaisuuden rikkominen ja se on
lähetettävä komissiolle kahdeksan viikon kuluessa ehdotuksen toimittamisesta
kansallisille parlamenteille. [20] Lausunnoista 25 oli sellaisia, joihin Assemblée nationale ei
toivonut vastausta. [21] Lasketaan 17 lausunnoksi kahdelta kamarilta. [22] Lasketaan 5 perustelluksi lausunnoksi kahdelta kamarilta. [23] Lasketaan 12 lausunnoksi kahdelta kamarilta. [24] Lasketaan 3 perustelluksi lausunnoksi kahdelta kamarilta. [25] Taulukkoon on otettu kaikki komission asiakirjat, joista saatiin
kansallisilta parlamenteilta vähintään kuusi lausuntoa. [26] Määrään sisältyvät sekä lausunnot että perustellut lausunnot, jotka
kansallisilta parlamenteilta on saatu. [27] Jotta perusteltu lausunto olisi pöytäkirjan N:o 2 määritelmän
mukainen, siinä on osoitettava selvästi toissijaisuuden rikkominen ja se on
lähetettävä komissiolle kahdeksan viikon kuluessa ehdotuksen toimittamisesta
kansallisille parlamenteille. [28] Yhden lausunnoista lähettivät yhdessä Irlannin Houses of the
Oireachtasin molemmat kamarit. Lausunto lasketaan yhdeksi lausunnoksi
kahdelta kamarilta. [29] Yhden lausunnoista lähettivät yhdessä Irlannin Houses of the
Oireachtasin molemmat kamarit. Lausunto lasketaan yhdeksi perustelluksi
lausunnoksi kahdelta kamarilta. Pöytäkirjan N:o 2 mukaan keltaisen kortin
menettelyn kynnys ylittyy eli esitystä on tarkasteltava uudelleen, jos Euroopan
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden
aluetta koskevan 76 artiklan perusteella tehdystä esityksestä
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi saadut perustellut
lausunnot edustavat vähintään neljännestä kansallisten parlamenttien
kokonaisäänimäärästä (parlamenteilla on kaksi ääntä tai kaksikamaristen
parlamenttien tapauksessa kummallakin kamarilla on yksi ääni). Kroatian
liityttyä unioniin 1. heinäkuuta 2013 keltaisen kortin menettelyn kynnys
on 14 ääntä yhteensä 56 äänestä. Asiakirjaa COM(2013) 534 koskevat 13
perusteltua lausuntoa edustavat 18:aa ääntä, joten kynnys ylittyi. [30] Yhden lausunnoista lähettivät yhdessä Irlannin Houses of the
Oireachtasin molemmat kamarit. Lausunto lasketaan yhdeksi lausunnoksi
kahdelta kamarilta. [31] Yhden lausunnoista lähettivät yhdessä Irlannin Houses of the
Oireachtasin molemmat kamarit. Lausunto lasketaan yhdeksi perustelluksi
lausunnoksi kahdelta kamarilta. [32] Tätä komission asiakirjaa koskevista lausunnoista yksi eli Italian Camera
dei Deputatin lausunto koski myös asiakirjaa COM(2013) 172. [33] Yhden lausunnoista lähettivät yhdessä Espanjan parlamentin molemmat
kamarit. Lausunto lasketaan yhdeksi lausunnoksi kahdelta kamarilta. [34] Yhden lausunnoista lähettivät yhdessä Espanjan parlamentin molemmat
kamarit. Lausunto lasketaan yhdeksi perustelluksi lausunnoksi kahdelta
kamarilta. [35] Yhden lausunnoista lähettivät yhdessä Espanjan parlamentin molemmat
kamarit. Lausunto lasketaan yhdeksi lausunnoksi kahdelta kamarilta. [36] Yhden lausunnoista lähettivät yhdessä Espanjan parlamentin molemmat
kamarit. Lausunto lasketaan yhdeksi perustelluksi lausunnoksi kahdelta
kamarilta. [37] Tätä komission asiakirjaa koskevista lausunnoista yksi (lähettäjä
Tšekin Senát) koski myös asiakirjoja COM(2013) 25, COM(2013) 26,
COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 ja COM(2013) 31. Tätä komission
asiakirjaa koskevista lausunnoista yksi (lähettäjä Portugalin Assembleia da
República) koski myös asiakirjoja COM(2013) 26, COM(2013) 27, COM(2013) 29,
COM(2013) 30 ja COM(2013) 31. Tätä komission asiakirjaa koskevista
perustelluista lausunnoista kolme (lähettäjät Alankomaiden Eerste Kamer,
Alankomaiden Tweede Kamer ja Luxemburgin Chambre des Députés)
koski myös asiakirjaa COM(2013) 29. Tätä komission asiakirjaa koskevista
perustelluista lausunnoista yksi (lähettäjä Ruotsin Riksdag) koski myös
asiakirjoja COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 ja COM(2013) 31. [38] Tätä komission asiakirjaa koskevista perustelluista lausunnoista
kaksi (lähettäjät Tšekin Poslanecká sněmovna ja Yhdistyneen
kuningaskunnan House of Lords) koski myös asiakirjaa COM(2012) 615. [39] Tätä komission asiakirjaa koskevista lausunnoista neljä (lähettäjät
Tšekin Senát, Tšekin Poslanecká sněmovna, Italian Camera
dei Deputati ja Portugalin Assembleia da República) koski myös
asiakirjaa COM(2013) 165. [40] Tätä komission asiakirjaa koskevista lausunnoista kaksi (lähettäjät
Tšekin Poslanecká sněmovnan ja Tšekin Senát) koski myös
asiakirjaa JOIN(2013) 1. [41] Määrään sisältyvät sekä lausunnot että
perustellut lausunnot, jotka kansallisilta parlamenteilta on saatu.