EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014DC0417
Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on Luxembourg’s 2014 national reform programme and delivering a Council opinion on Luxembourg’s 2014 stability programme
Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Luxemburgin vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuoden 2014 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Luxemburgin vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuoden 2014 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
/* COM/2014/0417 final */
Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Luxemburgin vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta_x000b__x000b_sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuoden 2014 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2014/0417 final - 2014/ () */
Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Luxemburgin vuoden 2014 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuoden 2014 vakausohjelmaa koskeva
neuvoston lausunto EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja
148 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1]
ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[2], ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[3], ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät, ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon, ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean
lausunnon, ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean
lausunnon, ottaa huomioon talouspoliittisen komitean
lausunnon, sekä katsoo seuraavaa: (1)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä
maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu-
ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa
talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla
tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia kestävään
kasvuun ja lisätä sen kilpailukykyä. (2)
Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010
komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin
talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi
21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan
suuntaviivoista. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat.
Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon
kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan. (3)
Valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät
29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii
johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille
kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät
toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat
erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian
tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon. (4)
Neuvosto antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013
suosituksen Luxemburgin vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta ja
lausunnon Luxemburgin vuosien 2012–2016 tarkistetusta vakausohjelmasta.
Komissio esitti 15 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 473/2013[4] mukaisesti lausunnon
Luxemburgin alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2014[5]. (5)
Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013
vuotuisen kasvuselvityksen[6],
mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio
hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella
varoitusmekanismia koskevan kertomuksen[7],
jossa se katsoi, että Luxemburg kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista
laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. (6)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä
joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen
ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa
eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa
normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua
työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa. (7)
Komissio julkaisi 5 päivänä maaliskuuta 2014
asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Luxemburgia
koskevan perusteellisen tarkastelun[8]
tulokset. Komissio päättelee analyysinsä perusteella, ettei Luxemburgin
makrotaloudessa ole makrotalouden epätasapainoa koskevassa menettelyssä
tarkoitettuja epätasapainotiloja. Vaihtotaseen ylijäämä ei analyysin
perusteella johdu vaisusta kotimaisesta kysynnästä, vaan pikemminkin
Luxemburgin pitkälti rahoituspalveluihin perustuvasta erityisestä
kasvumallista. Kotimaan rahoitusvakauteen kohdistuu riskejä, jotka johtuvat
finanssisektorin laajuudesta, mutta ne ovat kuitenkin suhteellisen hallittuja,
sillä sektori on yhtaikaa monimuotoinen ja erikoistunut. Yksityisen sektorin,
erityisesti muiden kuin finanssisektorin yritysten, suuri velkaantuneisuus on
pääasiassa osoitus siitä, että Luxemburgissa toimii paljon monikansallisia
yrityksiä, jotka käyttävät Luxemburgissa sijaitsevia sivuliikkeitään tai
tytäryrityksiään ryhmän sisäisiin rahoitustoimiin. Lisäksi tämänhetkinen
julkisen talouden suotuisa rahoitusasema on erittäin riippuvainen kukoistavaan
rahoitussektoriin perustuvan kasvumallin kestävyydestä ja muodostaa pitkällä aikavälillä
merkittävän kestävyysriskin. (8)
Luxemburg toimitti vuoden 2014 kansallisen
uudistusohjelmansa ja vuoden 2014 vakausohjelmansa 25 päivänä huhtikuuta
2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on
pystytty ottamaan huomioon. (9)
Vuoden 2014 vakausohjelmassa esitetyn keskipitkän
aikavälin julkisen talouden strategian tavoite on palata vuoden 2015
merkittävän poikkeaman jälkeen vuonna 2016 tilanteeseen, jossa keskipitkän
aikavälin tavoite täyttyy. Ohjelmassa vahvistetaan aiempi keskipitkän aikavälin
tavoite, joka on 0,5 prosentin ylijäämä suhteessa BKT:hen, mikä vastaa
vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. (Uudelleenlasketun) julkisen talouden
rakenteellisen ylijäämän odotetaan vähenevän suhteessa BKT:hen 1,4 prosentista
(vuonna 2013) 1,1 prosenttiin (vuonna 2014) ja sen jälkeen muuttuvan
0,1 prosentin alijäämäksi (vuonna 2015). Tämän jälkeen saavutettaneen
asteittain kasvava rakenteellinen ylijäämä. Näin ollen Luxemburgin arvioidaan
saavuttavan keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2014, mutta poikkeavan
siitä merkittävästi vuonna 2015. Ohjelman mukaan julkisen talouden menojen
kasvu (ilman päätösperäisten toimien vaikutusta tuloihin) ylittää BKT:n
keskipitkän aikavälin potentiaalisen kasvun viitearvon. Siitä poiketaan erityisen
paljon vuonna 2015. Kaiken kaikkiaan ohjelman tavoitteet ovat vuonna 2015
osittain vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten mukaisia.
Velkasuhde oli 23,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013 eli selvästi
alle 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen, ja sen ennustetaan
heikkenevän ohjelmakaudella edelleen. Julkisen talouden kehitysarvion perustana
oleva makrotalouden skenaario, jonka on laatinut riippumaton elin (STATEC) on
vuosien 2014 ja 2015 osalta jonkin verran optimistinen. Hallituksen ennusteen
mukaan BKT:n kasvuvauhti on 3,2 prosenttia sekä vuonna 2014 että vuonna
2015, kun taas komission kevään 2014 ennusteen mukaan se on 2,6 prosenttia
vuonna 2014 ja 2,7 prosenttia vuonna 2015. Lisäksi viranomaiset eivät ole
vielä ilmoittaneet tarkasti julkisen talouden kehitysennusteen taustalla olevia
toimenpiteitä vuosiksi 2015–2018. Komission ennusteessa ei oteta huomioon
viimeisimpiä ilmoitettuja toimenpiteitä, ja sen mukaan rakenteellisen ylijäämän
odotetaan supistuvan 0,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja
kääntyvän 1,3 prosentin alijäämäksi vuonna 2015. Julkisen talouden
menojen, joista on vähennetty päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet, odotetaan
ylittävän keskipitkän aikavälin potentiaalisen BKT:n viitearvon vuonna 2015,
jolloin odotetaan merkittävää poikkeamaa. Neuvosto katsoo vuoden 2014
vakausohjelman ja asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen komission ennusteen
perusteella, että erityisesti vuodesta 2015 alkaen ohjelman tavoitteiden
saavuttamiseen kohdistuu riskejä, jotka ovat ainoastaan osittain vakaus- ja
kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten mukaisia. (10)
Hallitus esitti parlamentille heinäkuussa 2013
lakialoitteen jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevista
vaatimuksista annetun neuvoston direktiivin 2011/85/EU sekä vakaudesta,
yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta tehdyn sopimuksen
saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Lain odotettiin tulevan voimaan
1 päivänä tammikuuta 2014, mutta sen hyväksyminen viivästyi, kun hallitus erosi
heinäkuussa. Lakialoitteen mukaan otetaan käyttöön uusi monivuotisesta
rahoitusohjelmasta annettu laki, joka kattaa saman ajan kuin tuleva
vakausohjelman päivitys. Monivuotisesta rahoitusohjelmasta annettua lakia
päivitettäisiin jatkuvasti vuosittain yhdessä vuotuisen talousarvion kanssa.
Siinä esitettäisiin yksityiskohtaiset suunnitelmat, joilla saavutetaan
keskipitkän aikavälin talousarviotavoite julkisen hallinnon tasolla.
Lakiesityksen mukaan monivuotisesta rahoitusohjelmasta annetussa laissa otetaan
käyttöön monivuotiset enimmäismäärät, jotka kattavat ainoastaan
keskushallintosektorin. Siinä ei kuitenkaan mainita, mitkä ovat seuraukset, jos
enimmäismäärät ylitetään. Lakiesitykseen ei sisälly kansallista menosääntöä,
jolla ohjattaisiin monivuotisten menotavoitteiden asettamista. Siinä on
kuitenkin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeuttamisuraa koskevia
säännöksiä. Laista annettiin parlamentille maaliskuussa 2014 muutettu esitys,
jossa muun muassa osoitetaan julkisen talouden sääntöjen riippumattoman
valvonnan tehtävä uudelle Conseil National des Finances Publiques
-laitokselle. (11)
Uudet verkkokaupasta saatavaa arvonlisäverotuloa
koskevat säännöt vaikuttavat kielteisesti alv-tuloihin. Vuodesta 2015 nämä
tulot siirretään maasta, johon palvelun suorittaja on sijoittautunut, maahan,
jossa on asiakkaan asuinpaikka. Hallitus ilmoitti, että alv-kantoja korotetaan
2 prosenttiyksikköä, minkä pitäisi korvata tulonmenetys osittain. Kun
kuitenkin otetaan huomioon alhaisten ja poikkeuksellisen alhaisten verokantojen
laajamittainen käyttö, lisätuloja voidaan saada laajentamalla yleisen
verokannan soveltamisalaa ja kompensoimalla näin edellä mainittuja
tulonmenetyksiä. (12)
Vuonna 2012 julkaistun komission ikääntymisraportin
mukaan julkisten bruttoeläkemenojen osuus, joka oli 9,2 prosenttia
suhteessa BKT:hen, on kasvussa Luxemburgissa, ja sen arvioidaan olevan
18,6 prosenttia vuonna 2060. Tämä johtuu pääosin ikäsidonnaisista menoista
ja erityisesti eläkkeistä. Vuoden 2012 eläkeuudistus oli suppea eikä sillä puututtu
merkittävästi riskiin, joka kohdistuu julkisen talouden pitkän aikavälin
kestävyyteen. Eläkejärjestelmän lyhyen aikavälin rahoituksen takaa tällä
hetkellä alhainen vanhushuoltosuhde, ja se on riippuvainen suhteellisen nuoren
rajatylittävän työvoiman eläkemaksuista. Tulevaisuudessa suuntauksen odotetaan
kääntyvän ja eläkekustannusten sekä pitkäaikaishoidon kustannusten
todennäköisesti kasvavan huomattavasti. Jotta voitaisiin varmistaa
eläkejärjestelmän elinkelpoisuus, vuoden 2020 jälkeen maksujen määrää olisi
lisättävä merkittävästi sen lisäksi, että eläkkeitä mukauttamista elintasoon
maltillistetaan. Tällöin taakka kohdistuisi merkittävästi enemmän tulevan
aktiiviväestön työhön ja kustannuskilpailukyky heikkenisi. Koska korvausaste on
nykyisin korkea, olisi voitu toteuttaa erilaisia toimenpiteitä, jotta taakka
jakautuisi oikeudenmukaisemmin sukupolvien kesken. Reaalipalkkojen kasvuun
perustuvien eläkkeiden mukautusten enimmäismäärän käyttöönotto kartuttaisi
eläkerahastoja. Lisäksi todellisen eläkkeellesiirtymisiän (joka on nyt 59)
korottaminen elinajanodotteen muutoksen mukaan auttaisi osaltaan varmistamaan
eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä. Myös
varhaiseläkemahdollisuuksia olisi vähennettävä. Eläkeuudistukseen sisältyvät
taloudelliset kannustimet pidentää työuraa saattavat osaltaan edistää
eläkejärjestelmän kestävyyttä, mutta ikääntyneiden työntekijöiden
työllistettävyyttä pitäisi parantaa edelleen lisäämällä ammattikoulutusta ja
elinikäistä oppimista. Luxemburgin on hillittävä tulevaa pitkäaikaishoidon
tarvetta ja siihen liittyviä kustannuksia voidakseen varmistaa sen kestävyyden.
Pitkäaikaishoitopalvelut voitaisiin myös saada kustannustehokkaammiksi
parantamalla terveydenhuollon ja sosiaalipalvelujen koordinointia ja palvelujen
tarjoamista sekä tukemalla omaishoitajia paremmin. (13)
Luxemburgin vaihtotaseen suuren ylijäämän tärkein
aiheuttaja on rahoituspalvelujen sektori, ja se peittää alleen jatkuvan ja
vähitellen kasvavan tavarakaupan taseen alijäämän, joka johtuu viennin
vähäisestä kasvusta. Tämä suuntaus on osoitus palvelusektorin merkityksen
lisääntymisestä taloudessa, mutta se johtuu myös rakenteellisemmasta
kustannuskilpailukyvyn menettämisestä. Viimeaikainen yksikkötyökustannusten
tasainen kasvu on haitannut Luxemburgin toimialojen kilpailukykyä. Hallituksen
vuonna 2012 hyväksymä palkkojen indeksointimekanismin mukautus päättyy vuoden
2014 loppuun mennessä. Tätä varten on tarkasteltava eri toimintavaihtoehtoja,
mutta on tärkeää, että palkat sidotaan tiiviimmin tuottavuuteen palkkojen indeksointijärjestelmän
uudistuksen avulla, mikä mahdollistaa sektorikohtaisen eriyttämisen. Voimakas
riippuvuus finanssisektorista on rakenteellinen riski Luxemburgin taloudelle.
Tämän vuoksi Luxemburgin on painotettava pitkälle erikoistuneiden yritysten
kehittämistä innovaatioon perustuvan kasvun vauhdittamiseksi. Julkisen sektorin
T&K-intensiteetti on nelinkertaistunut vuodesta 2000, mikä osoittaa halua
vahvistaa julkista tutkimuskapasiteettia. Luxemburg ei kuitenkaan ole
saavuttamassa vuodeksi 2020 asetettua T&K-intensiteettiä koskevaa
tavoitetta, joka on 2,3–2,6% suhteessa BKT:hen, sillä yritysten
T&K-intensiteetti on vähentynyt voimakkaasti (1,53 prosenttia vuonna 2000
ja 1 prosentti vuonna 2012). Julkisten tutkimuslaitosten ja yritysten
välistä yhteistyötä kuvaavilla indikaattoreilla mitattua tulosta olisi
parannettava edelleen. Vuonna 2013 aloitettua innovaatioklustereiden
vahvistamista koskevaa uudistusta olisi jatkettava. (14)
Huolimatta monista toteutetuista toimenpiteistä
nuorisotyöttömyys on jatkuvasti korkea – 17,4 prosenttia aktiiviväestöstä
vuonna 2013 – vaikka se onkin vähentynyt vuodesta 2012, jolloin se oli
18 prosenttia. Se on voimakkaasti sidoksissa koulutustasoon ja on
alhaisempi korkeammin koulutettujen keskuudessa. Luxemburgin koulutusjärjestelmällä
on useita erityishaasteita, esimerkiksi monikielisyys ja suuren
finanssisektorin vuoksi pitkälle erikoistuneiden työmarkkinoiden edellyttämät
erikoistaidot. OECD:n teettämässä opiskelijoiden taitoja koskevassa
selvityksessä vahvistui, että kuten on todettu jo vuodesta 2006 lähtien,
nuorten perustaidot ovat varsin heikot ja tilanteen muuttamiseksi tarvitaan
lisätoimia. Tämän vuoksi alemman ja ylemmän perusasteen koulutusta olisi
uudistettava. Lisäksi ammatti- ja opettajankoulutuksen laatua ja houkuttavuutta
olisi parannettava edelleen, jotta työmarkkinoille saadaan pätevää työvoimaa,
erityisesti myös maahanmuuttajataustaisia henkilöitä. Verotus- ja
etuusjärjestelmä on rakenteeltaan sellainen, että se aiheuttaa kaikilla
palkkatasoilla ja kaikissa perhetilanteissa työmarkkinaloukkuja, jotka ovat
EU:n suurimpia. Huolimatta viimeaikaisista uudistuksista myös
aktivointipolitiikka on edelleen heikkoa; aktiivisiin
työmarkkinatoimenpiteisiin osallistuminen ei ole pakollista missään vaiheessa
työttömyysjaksoa eikä osallistumisen aikana edellytetä työnhaun jatkamista. (15)
Luxemburg on sitoutunut vähentämään päästökaupan
ulkopuolisten sektoreiden kasvihuonekaasupäästöjään vuoteen 2020 mennessä
20 prosenttia, mutta sen odotetaan jäävän tavoitteesta
23 prosenttiyksikköä. Lisäksi vuonna 2013 päästöjä odotetaan olevan
1 prosentti vastuunjakopäätöksessä vuodelle 2013 asetettua enimmäismäärää
enemmän. Noin 70 prosenttia liikenteeseen liittyvistä päästöistä liittyy
polttoaineiden vientiin, mikä johtuu muun muassa siitä, että niiden
valmistevero on hyvin pieni. Toukokuussa 2013 laaditussa toisessa ilmastoa
koskevassa kansallisessa toimintasuunnitelmassa tunnustettiin polttoainevienti
keskeiseksi haasteeksi, mikä on askel eteenpäin. Kysymyksen ratkaisemiseksi
tarvitaan kohdennetumpia pitkän aikavälin toimenpiteitä. Ympäristöveron osuus
oli 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012, kun vuonna 2004 se oli
3,1 prosenttia. Lasku johtuu erityisesti alhaisemmista
energiaverotuloista, joihin vaikuttaa se, ettei energiaveroa ole indeksoitu.
Liikenneverot, polttoainevero mukaan luettuna, olivat 0,2 prosenttia
suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Pääasiassa ”bensaturismin” vuoksi liikenteessä
käytetyn polttoaineen verojen osuus oli suuri, 2,2 prosenttia suhteessa
BKT:hen, huolimatta dieselöljyn edullisesta verokohtelusta. Koska
ympäristöverojen osuus kaikista verotuloista on alle keskiarvon,
ympäristöverotuksen rakennetta voidaan parantaa erityisesti lisäämällä
energiatuotteiden verotusta liikenteen alalla. (16)
Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana
analysoinut kattavasti Luxemburgin talouspolitiikkaa. Se on arvioinut
vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain
niiden merkityksen Luxemburgin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja
talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen
ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen
tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.
Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5. (17)
Neuvosto on tutkinut Luxemburgin vakausohjelman, ja
se antaa lausuntonsa[9]
erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1. (18)
Komissio on EU-ohjausjakson osana myös analysoinut
koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän analyysin
perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro.
Luxemburgin olisi varmistettava myös, että kyseiset suositukset pannaan
täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti, SUOSITTAA, että Luxemburg toteuttaa
vuosina 2014–2015 toimia, joilla se 1. säilyttää julkisen talouden
rahoitusaseman vakauden vuonna 2014; vahvistaa merkittävästi julkisen talouden
strategiaansa vuonna 2015 varmistaakseen keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisen
ja pysyy tämän jälkeen tässä keskipitkän aikavälin tavoitteessa, jotta julkisen
talouden pitkän aikavälin kestävyys voidaan turvata erityisesti ottamalla
huomioon ikääntymiseen liittyvät epäsuorat vastuut; vahvistaa julkisen talouden
ohjausjärjestelmää vauhdittamalla julkisen talouden keskipitkän aikavälin
kehyksen ja monivuotisten menokattojen käyttöönottoa sekä aloittamalla
finanssipolitiikan sääntöjen riippumattoman valvonnan; laajentaa verokantaa
edelleen erityisesti kulutuksen osalta; 2. julkisen talouden kestävyyden
varmistamiseksi hillitsee ikäsidonnaisia menoja parantamalla pitkäaikaishoidon
kustannustehokkuutta, jatkamalla eläkeuudistusta todellisen
eläkkeellesiirtymisiän nostamiseksi esimerkiksi rajoittamalla varhaiseläkkeelle
siirtymistä ja kytkemällä lakisääteinen eläkeikä elinajanodotteeseen; tehostaa
toimia ikääntyneiden työntekijöiden työelämään osallistumisen lisäämiseksi
esimerkiksi parantamalla näiden työllistettävyyttä elinikäisen oppimisen
kautta; 3. nopeuttaa rakenteellisten toimenpiteiden
hyväksymistä työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisten käytänteiden
mukaisesti uudistaakseen palkkojen indeksointijärjestelmää, jotta voitaisiin
parantaa palkkajärjestelmän reagointia tuottavuuden muutoksiin erityisesti
sektoritasolla; jatkaa työtä talouden rakenteen monipuolistamiseksi esimerkiksi
edistämällä yksityisiä investointeja tutkimukseen ja kehittämällä edelleen
julkisten tutkimuslaitosten ja yritysten välistä yhteistyötä; 4. jatkaa työtä
nuorisotyöttömyyden vähentämiseksi erityisesti maahanmuuttajataustaisten
matalan taitotason työnhakijoiden osalta johdonmukaisen strategian avulla
esimerkiksi parantamalla aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden rakennetta ja
valvontaa, puuttumalla ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuuteen
ja vähentämällä työntekoon liittyviä taloudellisia pidäkkeitä; nopeuttaa tätä
varten yleistä ja ammattikoulutusta koskevan uudistuksen toteuttamista, jotta
nuorten ammattitaito vastaisi paremmin työmarkkinoiden kysyntää; 5. kehittää kattavan kehyksen ja
toteuttaa konkreettisia toimenpiteitä saavuttaakseen päästökaupan ulkopuolisten
kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistason vuoteen 2020 mennessä, erityisesti
verottamalla energiatuotteita liikenteen alalla. Tehty Brysselissä Neuvoston
puolesta Puheenjohtaja [1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. [2] COM(2014) 417 final. [3] P7_TA(2014)0128 ja P7_TA(2014)0129. [4] EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11. [5] C(2013) 8006 final. [6] COM(2013) 800 final. [7] COM(2013) 790 final. [8] SWD(2014) 84 final. [9] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan
2 kohdan mukaisesti.