EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013PC0769
Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL amending Regulation (EU) No 525/2013 as regards the technical implementation of the Kyoto Protocol to the United Nations Framework Convention on Climate Change
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan teknisen täytäntöönpanon osalta
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan teknisen täytäntöönpanon osalta
/* COM/2013/0769 final - 2013/0377 (COD) */
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan teknisen täytäntöönpanon osalta /* COM/2013/0769 final - 2013/0377 (COD) */
PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Dohan muutos Dohassa joulukuussa 2012 pidetyssä
ilmastonmuutoskonferenssissa ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden
Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan 192 osapuolta hyväksyivät
Kioton pöytäkirjaan tehtävän muutoksen.[1]
Tällä niin sanotulla Dohan muutoksella vahvistetaan Kioton pöytäkirjan mukainen
toinen velvoitekausi, joka alkaa 1. tammikuuta 2013 ja päättyy 31. joulukuuta
2020. Dohan muutoksen nojalla Euroopan unioni, sen
jäsenvaltiot ja Islanti sitoutuvat vuosina 2013-2020 rajoittamaan
keskimääräisiä vuotuisia kasvihuonekaasupäästöjään 80 prosenttiin perusvuoden
(yleensä vuosi 1990) päästöistään[2].
Tämä sitoumus perustuu vuonna 2009 hyväksytyssä ilmasto- ja energiapaketissa
(erityisesti EU:n päästökauppajärjestelmässä ja taakanjakopäätöksessä[3]) asetettuihin
päästövähennystavoitteisiin. Sitoumusta laskettaessa otettiin huomioon
soveltamisalan erot Euroopan unionin lainsäädännön ja Kioton pöytäkirjan toisen
velvoitekauden välillä[4].
Tämä lähestymistapa on linjassa neuvoston maaliskuussa 2012 antamien päätelmien
kanssa. Niissä todetaan, että Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin
yhteisen sitoumuksen olisi perustuttava ilmasto- ja energiapakettiin. Niissä
todetaan kuitenkin myös, etteivät yksittäisten EU:n jäsenvaltioiden
päästövähennysvelvollisuudet Kioton pöytäkirjan mukaisella toisella
velvoitekaudella saa ylittää niille Euroopan unionin lainsäädännössä asetettuja
velvollisuuksia. Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot noudattivat tätä
lähestymistapaa toimittaessaan tietoja toisen velvoitekauden sitoumuksestaan huhtikuussa
2012[5]. Sen lisäksi, että Dohan
ilmastonmuutoskonferenssissa hyväksyttiin Dohan muutos, siellä myös tehtiin
useita päätöksiä teknisistä seikoista, jotka liittyvät Dohan muutoksessa lueteltujen
olennaisten hillitsemisvelvoitteiden noudattamiseen: näihin kuuluvat päätökset
Kioton yksiköiden tilinpidosta ja hallinnoinnista siirryttäessä ensimmäiseltä
toiselle velvoitekaudelle sekä toisella velvoitekaudella (päätökset 1/CMP.8 ja
2/CMP.8)[6].
Valmisteilla on lisäpäätöksiä, joilla täydennetään täytäntöönpanopakettia, ja
Euroopan unioni tekee työtä helpottaakseen niiden hyväksymistä marraskuussa
2013 pidettävässä Varsovan ilmastonmuutoskonferenssissa. Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja
Islannin velvoitteiden yhteinen täyttäminen Kioton pöytäkirjan 4 artiklan mukaan osapuolet
voivat täyttää velvoitteensa yhteisesti. Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot
hyödynsivät tätä vaihtoehtoa, kun ne ratifioivat Kioton pöytäkirjan vuonna 2002
ja panivat täytäntöön sen ensimmäisen velvoitekauden[7]. Dohan muutoksesta käytyjen
neuvottelujen aikana Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot tekivät selväksi, että
ne aikovat täyttää velvoitteensa yhteisesti myös toisena velvoitekautena, tällä
kertaa yhdessä Islannin kanssa. Osapuolten, jotka sopivat täyttävänsä
velvoitteensa yhdessä, katsotaan kunkin täyttäneen velvoitteensa, mikäli niiden
yhteinen sitoumus täytetään (perusteena niiden kasvihuonekaasupäästöjen
kokonaismäärä velvoitekauden aikana). Kuitenkin mikäli yhteistä sitoumusta ei täytetä,
kunkin osapuolen katsotaan olevan vastuussa päästömäärästään, joka esitetään
velvoitteiden yhteistä täyttämistä koskevassa sopimuksessa. Kioton
pöytäkirjassa edellytetään sen vuoksi, että velvoitteiden yhteistä täyttämistä
koskevan sopimuksen osapuolet esittävät sopimuksessa kullekin sopimuksen yksittäiselle
jäsenelle asetetun päästötason ja ilmoittavat päästötasot hyväksymiskirjansa
tallettamisen yhteydessä. Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja
Islannin sitoumuksen yhteisen täyttämisen ehdot esitetään ehdotuksessa neuvoston
päätökseksi (liite I) Dohassa hyväksytyn muutoksen tekemisestä ilmastonmuutosta
koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjaan ja
siihen perustuvien velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti[8]. Ehdot sisällytetään myös
Islannin kanssa tehtävään kahdenväliseen sopimukseen, jota varten komissio teki
kesäkuussa 2013 neuvostolle ehdotuksen suositukseksi neuvotteluvaltuuksista.
Kun ehdot on hyväksytty, niistä (myös sallituista päästötasoista) on
ilmoitettava UNFCC:lle, kun Euroopan unioni, sen jäsenvaltiot ja Islanti
yhdessä tallettavat Dohan muutoksen hyväksymiskirjan. Päästöjen tilinpito vuoden 2012 jälkeen Kioton pöytäkirjan toisella velvoitekaudella
jatketaan ja jossakin määrin parannetaan nykyistä kattavaa päästöjen
tilipitojärjestelmää, jotta voidaan varmistaa osapuolten tulosten avoimuus ja se,
että osapuolet noudattavat velvoitteitaan. Keskeisenä tässä järjestelmässä on
vaatimus, että kullekin osapuolelle, jolla on velvoite, lasketaan sallittu
päästömäärä. Tämä sallittu päästömäärä vastaa kullekin osapuolelle
velvoitekauden aikana sallittua päästöjen tonnimäärää ilmaistuna
hiilidioksidiekvivalenttina (CO2-eq). Se myönnetään sallittujen
päästömääräyksiköiden (AAU) muodossa kunkin osapuolen kansallisessa
rekisterissä. Neuvoston päätöstä koskevan ehdotuksen liitteeseen II sisältyvän velvoitteiden
yhteistä täyttämistä koskevan sopimuksen mukaisesti tämä tarkoittaa, että
Euroopan unioni, sen jäsenvaltiot ja Islanti ovat kukin vastuussa siitä, että
ne myöntävät kansalliseen rekisteriin sallittuja päästömääräyksiköitä määrän,
joka vastaa niiden sallittuja päästömääriä. Sallittujen päästömääräyksiköiden lisäksi
kansallisissa rekistereissä säilytetään ja niissä pidetään kirjaa yksiköistä,
joita saadaan Kioton joustomekanismien käytöstä. Näihin eivät kuulu ainoastaan
sallitut päästömääräyksiköt, vaan myös puhtaan kehityksen mekanismista saadut
sertifioidut päästövähennykset (CER), yhteistoteutushankkeista saadut
päästövähennysyksiköt (ERU) sekä nielujen aikaansaamat poistoyksiköt (RMU).
Näihin yksiköihin liittyviin transaktioihin sovelletaan kansainvälisiä
vaatimuksia, kuten joustomekanismeihin osallistumisen kelpoisuusperusteita
sekä velvoitekausivarannon (CPR) hallinnointiin liittyviä perusteita.
Näillä vaatimuksilla varmistetaan, että osapuoli ei myy liikaa yksiköitä, kun
tämä ei ole perusteltua osapuolen todellisten päästövähennysten vuoksi. Lisäksi
Dohan ilmastonmuutoskonferenssissa sovittiin säännöistä, jotka koskevat
siirtymistä ensimmäiseltä velvoitekaudelta toiselle, erityisesti yli jääneiden
sallittujen päästömääräyksiköiden siirtämistä ensimmäiseltä velvoitekaudelta (”banking”). Vaikka uudet Kioton säännöt eivät
periaatteessa vaikuta EU:n päästökauppajärjestelmän ja taakanjakopäätöksen toimintaan,
Kioton pöytäkirjan tilinpitojärjestelmän ja Euroopan unionin lainsäädännön
tilinpitosääntöjen välistä vuorovaikutusta olisi selkeytettävä ja Kioton
sääntöjen täytäntöönpano olisi yhdenmukaistettava EU:n lainsäädännön kanssa.
Lisäksi velvoitteiden yhteistä täyttämistä koskevan sopimuksen täytäntöönpano
edellyttää uusien teknisten sääntöjen laatimista. Teknisen täytäntöönpanon oikeusperusta
Euroopan unionissa Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden
aikana (2008–2012) kansainvälisesti sovitut vaatimukset pantiin täytäntöön
seurantajärjestelmäpäätöksellä[9]
sekä rekisteriasetuksilla, joita sovellettiin EU:n päästökauppajärjestelmän
toisella kaudella (2008-2012)[10].
Nämä vaatimukset kattoivat päästöjen ja yksiköiden tilipidon, EU:n
velvoitteiden täyttämisen yhteisesti, Kioton pöytäkirjan velvoitteiden
edellyttämän yksiköiden hallinnoinnin sekä niiden vuorovaikutuksen EU:n
päästökauppajärjestelmissä käytettävien yksiköiden hallinnointiprosessien
kanssa. Rekisteriasetukset sisälsivät säännöt tilinpidosta ja yksikköjen
hallinnoinnista EU:n päästökauppajärjestelmän sekä Kioton pöytäkirjan
ensimmäisen velvoitekauden täytäntöönpanoa varten. Tällä hetkellä voimassa
oleva rekisteriasetus[11]
sisältää ainoastaan yksiköiden hallinnointia koskevat säännökset, jotka
liittyvät EU:n päästökauppajärjestelmän kolmannen vaiheen sekä
taakanjakopäätöksen täytäntöönpanoon. Sillä ei säännellä tilipitovaatimuksia
pöytäkirjan teknistä täytäntöönpanoa varten vuoden 2012 jälkeen. Kioton pöytäkirjan täytäntöönpano vuoden 2012
jälkeen edellyttää, että laaditaan tiettyjä teknisiä täytäntöönpanosääntöjä
Euroopan unionia, sen jäsenvaltioita ja Islantia varten. Hiljattain hyväksytty
seurantajärjestelmäasetus[12]
ei sisällä oikeusperustaa, jonka perusteella komissio voisi tehdä niin jäsenvaltioiden
kansallisten rekisterien osalta. Tämän vuoksi tarvitaan
seurantajärjestelmäasetuksen muutosta, jossa säädetään tarvittavasta
oikeusperustasta. 2. Kioton pöytäkirjan tekninen
täytäntöönpano vuoden 2012 jälkeen Jotta voidaan varmistaa Kioton pöytäkirjan
tekninen täytäntöönpano Euroopan unionissa vuoden 2012 jälkeen, mahdollistaa
Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteiden yhteisen
täyttämisen tehokas toimiminen ja varmistaa sen johdonmukaisuus EU:n
päästökauppajärjestelmän ja taakanjakopäätöksen kanssa, Euroopan unionissa
tarvitaan teknisiä täytäntöönpanosääntöjä. Näissä säännöissä olisi käsiteltävä
useita kysymyksiä, kuten: –
yksiköiden hallinnointiprosessit, kuten Kioton
yksiköihin liittyvät transaktiot (yksiköiden myöntäminen, siirtäminen,
hankkiminen, mitätöiminen, poistaminen, siirtäminen seuraavalle
velvoitekaudelle, korvaaminen tai voimassaolon päättymisen muuttaminen)
Euroopan unionin, jäsenvaltioiden ja Islannin kansallisissa rekistereissä tai
niiden välillä; –
tilipitoprosessit, jotka liittyvät siirtymiseen
ensimmäiseltä velvoitekaudelta toiselle, mukaan lukien yli jääneiden
sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU), sertifioitujen päästövähennysten (CER)
ja päästövähennysyksiköiden (ERU) siirtäminen ensimmäiseltä velvoitekaudelta toiselle; –
aiemman kauden ylijäämävarannon luominen ja
ylläpito sekä velvoitekausivaranto kutakin velvoitteiden yhteistä täyttämistä
koskevan sopimuksen jäsentä varten; –
maksu tai ”tuoton osuus”, jota sovelletaan
päästövähennysyksiköiden (ERU) myöntämiseen ja sallittujen
päästömääräyksiköiden (AAU) ensimmäiseen kansainväliseen siirtoon toisella
velvoitekaudella. Tämä ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetukseksi muodostaa perustan näiden teknisten kysymysten täytäntöönpanolle
Euroopan unionissa säädösten antamisen kautta. Yksiköiden hallinnointia koskevat
menettelyt Tässä ehdotuksessa esitettyjä delegoituja
säädöksiä tarvitaan sen varmistamiseksi, että kaikki Kioton yksiköihin
liittyvät transaktiot Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin kansallisissa
rekistereissä ovat johdonmukaisia niiden velvoitteiden yhteisen täyttämisen
kanssa. Transaktioihin kuuluvat yksiköiden myöntäminen, siirtäminen,
hankkiminen, mitätöiminen, siirtäminen seuraavalle velvoitekaudelle,
korvaaminen tai voimassaolon päättymisen muuttuminen ja poistaminen. Lisäksi on
tarpeen varmistaa niiden hallinnointiprosessien tehokas täytäntöönpano, jotka
on luotu päästöjen ja yksiköiden tilinpitoa varten EU:n
päästökauppajärjestelmässä ja taakanjakopäätöksen yhteydessä. Velvoitteiden
yhteistä täyttämistä koskeva sopimus toista velvoitekautta varten edellyttää
Kioton täytäntöönpanosääntöjen lisätarkennusta Euroopan unionissa. Lisäksi sekä EU:n päästökauppajärjestelmä että
taakanjakosopimus mahdollistavat Kioton yksiköiden rajallisen käytön EU:n
lainsäädäntöön perustuvien velvoitteiden noudattamiseksi. On olennaisen
tärkeää, että Kioton sääntöjen tekninen täytäntöönpano Euroopan unionissa mahdollistaa
unionin lainsäädännössä tarkoitetun täyden joustavuuden, jotta toiminnanharjoittajat
voivat hankkia näitä yksiköitä EU:n päästökauppajärjestelmän sääntöjen
mukaisesti ja jäsenvaltiot taakanjakosopimukseen perustuvien velvoitteidensa
mukaisesti. Olennaisen tärkeää on myös se, että teknisellä täytäntöönpanolla
ylläpidetään toimivia tilinpitokäytäntöjä, jotka liittyvät Kioton
täytäntöönpanosääntöjen yhdenmukaistamiseen EU:n päästökauppajärjestelmän ja
taakanjakopäätöksen kanssa. Tähän kuuluu muun muassa tarve varmistaa, että
Kioton yksikkö myönnetään tai poistetaan kunkin siihen liittyvän EU:n yksikön
osalta, joka luodaan tai jota käytetään määräysten noudattamiseksi. Lisäksi tässä ehdotuksessa esitettyjä
delegoituja säädöksiä tarvitaan, jotta voidaan määrittää tehokas sääntely
yksiköiden poistamiselle vuoden 2012 jälkeen: yhteisen sitoumuksen täyttäminen
riippuu siitä, että Euroopan unioni, kukin jäsenvaltio ja Islanti poistavat
yksiköitä päästötasojensa mukaisesti. Mikäli unioni, jäsenvaltio ja Islanti
poistavat yksiköt johdonmukaisesti ja kukin osapuoli määrittää poistettavat
yksiköt selkeästi, varmistetaan, että unionin lainsäädännön noudattaminen
tarkoittaa myös Kioton pöytäkirjaan perustuvien sitoumusten noudattamista ja
toisin päin. Lisäksi tällaista prosessia tarvitaan turvaamaan tilinpidon
oikeellisuus EU:n päästökauppajärjestelmässä. Mikäli EU:n
päästökauppajärjestelmään kuuluvat toiminnanharjoittajat noudattavat sen
velvoitteita, varmistetaan myös, ettei ole tarpeen hankkia uusia Kioton
yksiköitä kattamaan kyseiset päästöt Kioton tilinpitovaatimusten
noudattamiseksi toisella velvoitekaudella. Tämän vuoksi tässä ehdotuksessa
esitetyillä delegoiduilla säädöksillä varmistettaisiin, että EU:n
päästökauppajärjestelmän 1 päivän tammikuuta 2013 ja 31 päivän joulukuuta 2020
välisenä aikana kattamat päästöt vastaavat Kioton pöytäkirjan toisen
velvoitekauden aikana voimassa olevien yksiköiden poistoa. Säädöksillä
varmistettaisiin pääasiassa, että poistetaan yksi toisella velvoitekaudella
voimassa oleva Kioton yksikkö kunkin sellaisen yksikön osalta, joka palautetaan
EU:n päästökauppajärjestelmässä Kioton pöytäkirjan liitteessä A luetelluista
lähteistä peräisin olevia päästöjä varten. Samalla lailla niillä myös
vahvistetaan, että toisella velvoitekaudella voimassa olevat Kioton yksiköt poistetaan
jäsenvaltioiden ja Islannin päästöjä ja poistoja vastaan aloilla, jotka eivät
kuulu päästökauppajärjestelmään, siinä määrin kuin nämä kaasut, lähteet ja
nielut kuuluvat pöytäkirjan soveltamisalaan. Tilinpitomenettelyt, jotka liittyvät
siirtymiseen ensimmäiseltä toiselle velvoitekaudelle Päätöksessä 13/CMP.1, joka sisältää Kioton
pöytäkirjan keskeiset tilinpitosäännöt,[13]
vahvistetaan säännökset, joiden perusteella osapuolet voivat siirtää päästövähennysyksiköitä
(ERU), sertifioituja päästövähennyksiä (CER) ja sallittuja
päästömääräyksiköitä (AAU) seuraavalle velvoitekaudelle sen jälkeen, kun
vaatimustenmukaisuuden arviointi on saatu päätökseen kaikkien osapuolten
osalta. Tämän päätöksen nojalla päästövähennysyksiköitä (ERU) ja sertifioituja
päästövähennyksiä (CER) voidaan siirtää enintään 2,5 prosenttia osapuolen
sallitusta päästömäärästä. Poistoyksiköitä (RMU), väliaikaisia sertifioituja
päästövähennyksiä (tCER), pitkäaikaisia sertifioituja päästövähennyksiä (lCER)
ja poistoyksiköistä (RMU) muunnettuja päästövähennysyksiköitä (ERU) ei voida
siirtää. Päätöksessä 1/CMP.8 vahvistetaan näiden sääntöjen soveltaminen vuoden
2012 jälkeen ja lisätään vaatimus, jonka mukaan siirretyt sallitut
päästömääräyksiköt (AAU) on siirrettävä kyseisen osapuolen aiemman kauden
ylijäämävarantoon (PPSR). Sertifioitujen päästövähennysten (CER) ja
päästövähennysyksiköiden (ERU) siirtämisen enimmäismäärä prosentteina perustuu
sallittuun päästömäärään, ja ensimmäisellä velvoitekaudella voimassa olevia
päästövähennyksiä (CER) ja päästövähennysyksiköitä (ERU), joita käytetään vaatimusten
noudattamiseen EU:n päästökaupan kolmannessa vaiheessa, säilytetään unionin
rekisterissä. Tämän vuoksi on erittäin tärkeää, että kaikkialla Euroopan
unionissa ja sen jäsenvaltioissa enimmäismäärää sovelletaan tavalla, joka
mahdollistaa sen, että tällaiset yksiköt siirretään seuraavalle
velvoitekaudelle myöhempää poistoa varten. Lisäksi EU:n
päästökauppajärjestelmässä edellytetään, että tilejä avaavat ja niitä
ylläpitävät paitsi osapuolet myös yksityiset tahot. Siltä osin kuin kyseisillä
tileillä on sertifioituja päästövähennyksiä (CER) ja päästövähennysyksiköitä
(ERU), on tärkeää luoda johdonmukaiset säännöt, joiden avulla siirtämissäännöt
voidaan toteuttaa parhaalla mahdollisella tavalla. Sallitut päästömääräyksiköt
(AAU), jotka vastaavat EU:n päästökauppajärjestelmän toisen ja kolmannen vaiheen
välillä siirrettyjä päästöoikeuksia, säilytetään myös unionin rekisterissä.
Tämän vuoksi myös delegoiduissa säädöksissä on tarpeen vahvistaa säännöt, jotka
koskevat sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU) siirtämissääntöjen
soveltamista sen varmistamiseksi, että Kioton tilinpitojärjestelmä on
yhdenmukainen EU:n päästökauppajärjestelmän ja taakanjakopäätöksen kanssa. Velvoitekausivarannon (CPR) ja aiemman
kauden ylijäämävarannon (PPSR) luominen ja ylläpito velvoitteiden yhteistä
täyttämistä koskevan sopimuksen kutakin jäsentä varten Tähän ehdotukseen perustuvissa delegoiduissa
säädöksissä on myös määritettävä velvoitekausivarannon toiminta Euroopan
unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin kansallisissa rekistereissä.
Kansainvälinen vaatimus velvoitekausivarannon laatimisesta ja ylläpidosta
muodostaa osan kunkin osapuolen vastuusta hallinnoida sen sallittua
päästömäärää ja pitää siitä kirjaa. Kansainvälisten päätösten mukaisesti
velvoitekausivaranto on joko 90 prosenttia osapuolen alkuperäisestä sallitusta
päästömäärästä tai 100 prosenttia sen viimeksi tarkistetusta inventaariosta
kerrottuna 8:lla sen mukaan, kumpi näistä on alhaisempi. Velvoitekausivarantoa
sovelletaan kuhunkin velvoitteiden yhteistä täyttämistä koskevan sopimuksen
jäseneen erikseen. Koska jäsenvaltioiden ja Islannin sallittu päästömäärä
kattaa ainoastaan alat, jotka eivät kuulu EU:n päästökauppajärjestelmään, ja
unionin sallittu päästömäärä kattaa EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvat
alat, tässä ehdotuksessa esitettyjä delegoituja säädöksiä tarvitaan
määrittämään johdonmukainen lähestymistapa, jonka avulla voidaan laskea
tarkasti Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden sekä Islannin
velvoitekausivarannot sekä raportoida niistä avoimesti. Päätöksessä 1/CMP.8 edellytetään, että kukin
osapuoli perustaa kansalliseen rekisteriinsä aiemman kauden ylijäämävarantotilin
(PPSR-tilin) ja vahvistaa varantoa koskevat säännöt seuraavasti: yksiköitä
voidaan siirtää PPSR-tilien välillä; kukin osapuoli voi poistaa yksiköitä
omassa ylijäämävarannossaan siinä määrin, kuin toisen velvoitekauden päästöt
ylittävät sallitun päästömäärän; ja osapuoli voi hankkia yksiköitä toisen
osapuolen ylijäämävarannosta enintään kahden prosentin verran sen aiemmalla
velvoitekaudella sallitusta päästömäärästä. Euroopan unioni, sen jäsenvaltiot
ja Islanti ovat kukin vastuussa siitä, että luodaan aiemman kauden ylijäämävaranto
kansainvälisesti sovittujen sääntöjen ja velvoitteiden yhteistä täyttämistä
koskevan sopimuksen ehtojen mukaisesti. On tarpeen määritellä kunkin aiemman
kauden ylijäämävarannon soveltamisala ehdotetun päätöksen liitteessä I
määritettyjen päästötasojen mukaisesti. Lisäksi on tarpeen laatia yhteiset
säännöt, jotka koskevat sekä aloitustasetta[14]
että yksiköiden käyttöä ja hankintaa Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja
Islannin ylijäämävarannossa. Sallittuihin päästömääräyksiköihin (AAU)
ja päästövähennysyksiköihin (ERU) sovellettava osuus tuotosta Päätöksen 1/CMP.8 mukaan sallittujen
päästömääräyksiköiden (AAU) ensimmäiseen kansainväliseen siirtoon sekä
päästövähennysyksiköiden (ERU) myöntämiseen sovelletaan maksua, joka on kaksi
prosenttia tuotosta. Siinä määrin kuin tätä maksua sovelletaan
päästövähennysyksiköiden (ERU) myöntämiseen, se kuuluu kunkin jäsenvaltion ja
Islannin vastuulle. Kuitenkin siinä määrin kuin sallittujen
päästömääräyksiköiden (AAU) tasoja on pidettävä yllä sen varmistamiseksi, että
voimassa oleva Kioton yksikkö voidaan poistaa kunkin sellaisen yksikön osalta,
jota käytetään taakanjakopäätöksen noudattamiseen, tässä ehdotuksessa
esitetyillä delegoiduilla säädöksillä on varmistettava, että maksu tai osuus
tuotosta vastaa Euroopan unionin lainsäädännön vaatimuksia. 3. Ehdotuksen oikeudellinen
sisältö Tällä ehdotuksella muutetaan oikeusperustaa,
joka sisältyy seurantajärjestelmää koskevaan asetukseen. Näin komissio voi
antaa muita kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviä säädöksiä säännöistä,
jotka koskevat Kioton yksiköiden tilinpidon muita kuin keskeisiä osia vuoden
2012 jälkeen. Keskeisistä osista, jotka koskevat Euroopan unionin, sen
jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteita, niiden täytäntöönpanoa ja yhteistä
täyttämistä, säädetään useissa säädöksissä, myös erillisessä ehdotuksessa
neuvoston päätökseksi. Niitä käsitellään myös Islannin kanssa tehdyssä
kahdenvälisessä sopimuksessa. Lisäksi ne sisältyvät Dohan muutokseen ja siihen
liittyviin Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan osapuolten
konferenssin päätöksiin sekä seurantajärjestelmäasetukseen ja sen nojalla
annettuihin delegoituihin ja täytäntöönpanosäädöksiin. Entisten rekisteriasetusten nojalla kyseiset
säännöt hyväksyttiin valvonnan käsittävää sääntelyä toteuttavassa komiteassa.
Ne perustuivat oikeusperustaan, joka sisältyy seurantajärjestelmäpäätökseen.
Oikeusperusta, joka mahdollisti yksiköiden hallinnointiin liittyvien teknisten
kysymysten täytäntöönpanon Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden aikana
rekisteriasetusten antamisen kautta, sisältyi seurantajärjestelmäpäätöksen 3
artiklan 3 kohtaan ja 6 artiklan 1 kohtaan. Siinä mainittiin muun muassa, että
on tarpeen hyväksyä komiteamenettelyä koskevat täytäntöönpanosäännökset niiden
kansallisesta rekisteristä saatujen tietojen raportoinnista, jotka koskevat
sallittujen päästömääräyksiköiden, poistoyksiköiden, päästövähennysyksiköiden
ja sertifioitujen päästövähennysten myöntämistä, hankkimista, hallintaa,
siirtämistä, peruuttamista, mitätöimistä ja siirtämistä seuraavalle
velvoitekaudelle. Siinä säädettiin myös komiteatoimenpiteiden hyväksymisestä,
jotta yhteisö ja sen jäsenvaltiot perustavat ja ylläpitävät rekistereitä sen
varmistamiseksi, että sallittujen päästömääräyksiköiden, poistoyksiköiden,
päästövähennysyksiköiden ja sertifioitujen päästövähennysten myöntäminen,
hallinta, siirtäminen, hankinta, peruuttaminen ja mitätöiminen sekä sallittujen
päästömääräyksiköiden, päästövähennysyksiköiden ja sertifioitujen
päästövähennysten luovuttaminen tilitetään oikealla tavalla. Seurantajärjestelmäpäätös kumottiin ja
korvattiin uudella seurantajärjestelmäasetuksella, joka tuli voimaan 8.
heinäkuuta 2013. Seurantajärjestelmäasetuksen 10 artiklassa (rekisterien
perustaminen ja toiminta)
viitataan rekisterijärjestelmään, joka mahdollistaa Kioton pöytäkirjan
teknisen täytäntöönpanon mitä tulee yksiköiden hallinnointiin kansallisissa rekistereissä.
Se sisältää unionin ja sen jäsenvaltioiden kansainvälisen velvoitteen keskeisen
osan perustaa ja ylläpitää rekistereitä, joilla pidetään täsmällisesti kirjaa
tapauksen mukaan sallittujen päästömääräyksiköiden, poistoyksiköiden,
päästövähennysyksiköiden, sertifioitujen päästövähennysten, väliaikaisten
sertifioitujen päästövähennysten ja pitkäaikaisten sertifioitujen
päästövähennysten myöntämisestä, hallussapidosta, siirtämisestä, hankkimisesta,
mitätöimisestä, poistamisesta, siirtämisestä seuraavalle velvoitekaudelle,
korvaamisesta tai voimassaolon päättymispäivän muuttamisesta. Asetuksen 10
artiklan 4 kohta sisältää oikeusperustan delegoidulle säädökselle, jolla
pannaan täytäntöön Kioton pöytäkirjan teknisen täytäntöönpanon muut kuin
keskeiset osat, jotka liittyvät yksiköiden hallinnointiin kansallisissa
rekistereissä. Tällä korvataan seurantajärjestelmäpäätöksen 6 artiklan 1 kohta.
Kuitenkin vaikka seurantajärjestelmäpäätöksen 6 artiklan 1 kohtaa sovellettiin
kaikkiin yksiköiden hallinnointia koskeviin kysymyksiin yhteisön ja sen
jäsenvaltioiden rekistereissä, tämän säännöksen soveltamisalaa on kavennettu
seurantajärjestelmäasetuksessa. Delegoitujen säännösten hyväksymisen
oikeusperustaa sovelletaan nyt ainoastaan unionin rekisterin (pikemmin kuin
unionin ja jäsenvaltioiden rekisterin) "perustamiseen"
(pikemmin kuin sen perustamiseen ja ylläpitämiseen). Jotta voidaan
luoda tehokas rekisterijärjestelmä, jolla pannaan täytäntöön uudet yksiköiden
hallinnointia koskevat vaatimukset Kioton pöytäkirjan toisella
velvoitekaudella, on tarpeen muuttaa seurantajärjestelmäasetuksen 10 artikla.
Sen soveltamisalaa on laajennettava kattamaan kaikki tekniset täytäntöönpanoa
koskevat kysymykset, jotka koskevat yksiköiden hallinnointia kansallisissa
rekistereissä, kuten edellytetään Kioton pöytäkirjassa, Dohan muutoksessa ja
sen nojalla annetuissa Kioton pöytäkirjan toista velvoitekautta koskevissa
päätöksissä. Niiden sääntöjen sisällön perusteella, jotka
on hyväksyttävä tämän ehdotuksen nojalla annetuissa säädöksissä, nämä säädökset
on myös annettava Euroopan unionin toiminnasta annetun sopimuksen 290 artiklan
perusteella, samalla tavalla kuin jo säädetään seurantajärjestelmää koskevan
asetuksen 10 asetuksen 4 kohdassa. Delegoitu säädös täydentää keskeisiä osia sisällön
ja yksityiskohtien osalta. Se eroaa täytäntöönpanosäädöksestä, joka on annettu
noudattaen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklaa, jossa
säädetään unionin lainsäädännön yhdenmukaisesta lainsäädännöstä
jäsenvaltioissa. Kuten edellä esitetään, vuoden 2012 jälkeen sovellettavat
tilinpitovaatimukset eivät ole peräisin ainoastaan EU:n lainsäädännöstä, vaan
ne perustuvat suuressa määrin kansainvälisesti sovittuihin sääntöihin. Lisäksi
niitä eivät pane täytäntöön yksinomaan jäsenvaltiot, vaan niitä sovelletaan
samalla lailla itse Euroopan unioniin, mikä asettaa velvoitteen EU:n
toimielimille. Kuten Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290
artiklassa säädetään, tässä ehdotuksessa tarkoitetuilla delegoiduilla
säädöksillä ei yhdenmukaistettaisi nykyisten keskeisten sääntöjen
täytäntöönpanoa vaan säädettäisiin erityisistä teknisistä yksityiskohdista Kioton
pöytäkirjan täytäntöönpanoa varten vuoden 2012 jälkeen. 2013/0377 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta
ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton
pöytäkirjan teknisen täytäntöönpanon osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[15],
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[16], noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Neuvosto hyväksyi päätöksen
[…] Dohassa hyväksytyn muutoksen tekemisestä ilmastonmuutosta koskevan
Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjaan ja siihen
perustuvien velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti.[17] Päätöksellä hyväksytään
muutos ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen
(UNFCCC) Kioton pöytäkirjaan. Sillä vahvistetaan toinen velvoitekausi unionin
puolesta ja esitetään ehdot unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin
velvoitteiden yhteiselle täyttämiselle Kioton pöytäkirjan 4 artiklan
mukaisesti. (2) Dohan muutoksen tekeminen,
siihen liittyvien Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen osapuolten
konferenssin päätösten täytäntöönpano sekä unionin, sen jäsenvaltioiden ja
Islannin velvoitteiden yhteisen täyttämisen ehdot edellyttävät sääntöjä, joilla
varmistetaan Kioton pöytäkirjan tekninen täytäntöönpano unionissa vuoden 2012
jälkeen, mahdollistetaan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteiden
yhteisen täyttämisen onnistunut toteutuminen ja varmistetaan sen yhdenmukaisuus
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/87/EY[18] sekä Euroopan parlamentin ja
neuvoston päätöksellä 406/2009/EY[19]
perustetun unionin päästökauppajärjestelmän toiminnan kanssa. (3) Kioton pöytäkirjan
ensimmäisellä velvoitekaudella kansainvälisesti sovitut vaatimukset päästöjen
ja yksiköiden laskennasta ja hallinnoinnista sekä unionin ja sen
jäsenvaltioiden velvoitteiden yhteisestä täyttämisestä pantiin täytäntöön
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 280/2004/EY[20] sekä niin sanotuilla
rekisteriasetuksilla[21].
Rekisteriasetukset korvattiin komission asetuksella (EU) N:o 389/2013[22], joka sisältää nyt säännökset EU:n
päästökauppajärjestelmän sekä päätöksen 406/2009/EY[23] täytäntöönpanoon ja toimintaan
liittyvästä yksikköjen hallinnoinnista. Hiljattain annettu Euroopan parlamentin
ja neuvoston asetus N:o 525/2013[24]
ei enää sisällä vaadittua oikeusperustaa delegoiduille säädöksille, joilla pantaisiin
täytäntöön säännöt toista velvoitekautta varten. (4) Toisella velvoitekaudella
unionille osoitettu sallittu päästömäärä liittyy EU:n päästökauppajärjestelmän
kattamista lähteistä peräisin oleviin kasvihuonekaasupäästöihin siinä määrin,
kun nämä kuuluvat Kioton pöytäkirjan soveltamisalaan, kun taas tällöin
jäsenvaltioille ja Islannille osoitetut sallitut päästömäärät liittyvät
kaikkiin muihin kasvihuonekaasupäästöihin, jotka ovat peräisin Kioton
pöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvista lähteistä ja nielujen aikaansaamista
poistumista. (5) Päätöksellä 1/CMP.8[25] muutetaan sääntöjä, jotka
koskevat kelpoisuutta osallistua Kioton pöytäkirjan mukaisiin
joustomekanismeihin. Siinä määritellään myös rajoitukset, jotka liittyvät
ensimmäiseltä velvoitekaudelta toiselle siirrettyihin yksiköihin, mukaan lukien
vaatimus siitä, että kukin osapuoli perustaa aiemman kauden ylijäämävarannon
(PPSR). Lisäksi kyseisessä päätöksessä säädetään siitä, että peritään kahden
prosentin osuus tuotoista, jotka ovat peräisin ensimmäisistä sallittujen
päästömääräyksiköiden (AAU) kansainvälisistä siirroista sekä
päästövähennysyksiköiden (ERU) myöntämisestä yhteistoteutushankkeita varten,
välittömästi kun aiemmin osapuolten hallussa olleita sallittuja
päästömääräyksiköitä tai poistoyksiköitä muunnetaan päästövähennysyksiköiksi.
Lisäsäännöistä Kioton pöytäkirjan toisen velvoitekauden täytäntöönpanemiseksi
neuvotellaan parhaillaan. (6) Jotta voidaan vahvistaa
yhdenmukaiset säännöt Kioton pöytäkirjan tekniselle täytäntöönpanolle Euroopan
unionissa vuoden 2012 jälkeen, mahdollistaa Euroopan unionin, sen
jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteiden yhteisen täyttämisen onnistunut
toteutuminen ja varmistaa sen johdonmukaisuus EU:n päästökauppajärjestelmän
toiminnan ja taakanjakopäätöksen kanssa, olisi siirrettävä komissiolle valta
antaa delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290
artiklan mukaisesti. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja
laatiessaan varmistettava johdonmukaisuus kansainvälisesti hyväksyttyjen tilinpitovaatimusten,
päätöksessä […] esitettyjen jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteiden yhteisen
täyttämisen ehtojen sekä asiaa koskevan unionin lainsäädännön kanssa, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan
asetus (EU) N:o 525/2013 seuraavasti: 1. Lisätään 3 artiklaan 13
a ja 13 b kohta seuraavasti: ”13 a) ”velvoitekausivarannolla” (CPR) tarkoitetaan
päätöksen 11/CMP.1 liitteen tai muiden UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten
päätösten mukaisesti muodostettua varantoa; 13 b) ”aiemman velvoitekauden ylijäämävarannolla”
(PPSR) tarkoitetaan päätöksen 1/CMP.1 tai muiden UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan
elinten päätösten mukaisesti muodostettua varantoa;” 2. Muutetaan 10 artikla
seuraavasti: a) Lisätään 10 artiklan 1 kohtaan alakohta
seuraavasti: ”Unionin ja jäsenvaltioiden on otettava
rekistereissään huomioon Kioton pöytäkirjan, päätöksen 1/CMP.8 tai muiden
UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten päätösten nojalla edellytetty
yksiköiden siirto osuutena päästövähennysyksiköiden (ERU) myöntämisen jälkeen ja
sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU) ensimmäisestä kansainvälisestä siirrosta
saadusta tuotosta. ” b) Lisätään 10 artiklaan 5 kohta
seuraavasti: ”5. Siirretään komissiolle valta antaa
delegoituja säädöksiä 25 artiklan mukaisesti, jotta voidaan varmistaa unionin
ja jäsenvaltioiden rekisterien kautta Kioton pöytäkirjan tekninen
täytäntöönpano, mahdollistaa Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin
velvoitteiden yhteisen täyttämisen tehokas toiminta ja varmistaa sen
yhdenmukaisuus direktiivin 2003/87/EY ja päätöksen 406/2009/EY kanssa, mukaan
lukien: a) yksiköiden hallinnointiprosessit, kuten
sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU) ja sertifioitujen päästövähennysten
(CER) (mukaan lukien pitkäaikaiset sertifioidut päästövähennykset, väliaikaiset
sertifioidut päästövähennykset ja päästövähennysyksiköt ja poistoyksiköt) transaktiot
(myöntäminen, siirtäminen, hankkiminen, mitätöiminen, poistaminen, siirtäminen
seuraavalle velvoitekaudelle, korvaaminen tai voimassaolon päättymisen
muuttaminen) unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin kansallisissa
rekistereissä ja niiden välillä. b) tilipitoprosessit, jotka liittyvät siirtämiseen
ensimmäiseltä toiselle velvoitekaudelle, mukaan lukien yli jääneiden
sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU), sertifioitujen päästövähennysten (CER)
ja päästövähennysyksiköiden (ERU) siirtäminen ensimmäiseltä toiselle velvoitekaudelle; c) aiemman kauden ylijäämävarannon sekä
velvoitekausivarannon luominen ja ylläpito unionia ja jäsenvaltioita varten; d) tuoton osuuden huomioon ottaminen, kuten
tämän artiklan 1 kohdassa säädetään. Antaessaan ensimmäisessä alakohdassa mainittuja
delegoituja säädöksiä komissio varmistaa kansainvälisesti sovittujen tilipitovaatimusten
johdonmukaisen täytäntöönpanon, pyrkii mahdollisimman suureen avoimuuteen ja
varmistaa sen, että unioni ja jäsenvaltiot pitävät täsmällisesti kirjaa Kioton
yksiköistä, samalla kun minimoidaan hallinnollinen taakka ja kustannukset.” 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan
kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston
puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] Päätös 1/CMP.8, hyväksytty Kioton pöytäkirjan osapuolten
kokouksena toimineessa osapuolten konferenssissa, ks. asiakirja
FCCC/KP/CMP/2012/13/add.1. [2] EU:ssa noudatetut perusvuodet olivat ensimmäisellä
velvoitekaudella seuraavat: hiilidioksidin (CO2), metaanin (CH4 ) ja
typpioksidin (N2O) osalta vuosi 1990 kaikissa muissa jäsenvaltioissa paitsi
Bulgariassa, jossa se on vuosi 1988. Unkarissa käytetään vuosien 1985–1987
keskiarvoa. Sloveniassa perusvuosi on 1986, Puolassa vuosi 1988 ja Romaniassa
vuosi 1989. Fluorattujen kaasujen osalta perusvuosi on vuosi 1995 kaikissa
muissa jäsenvaltioissa paitsi Itävallassa, Ranskassa, Italiassa ja Slovakiassa,
joissa se on vuosi 1990, ja Romaniassa, jossa se on vuosi 1989. [3] Lainsäädäntö hyväksytty 23. huhtikuuta 2009, mukaan
lukien Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/29/EY direktiivin
2003/87/EY muuttamisesta kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kauppaa koskevan
yhteisön järjestelmän parantamiseksi ja laajentamiseksi sekä Euroopan
parlamentin ja neuvoston päätös N:o 406/2009/EY jäsenvaltioiden pyrkimyksistä
vähentää kasvihuonekaasupäästöjään yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen
vähentämissitoumusten täyttämiseksi vuoteen 2020 mennessä, EUVL L 140, 5.6.
2009. [4] Soveltamisalaeroja selostetaan yksityiskohtaisesti
komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa ”Preparing the EU's Quantified
Emission Limitation or Reduction Objective (QELRO) based on the EU Climate and
Energy Package”, SWD(2012) 18 final, 13.2.2012. [5] Tanskan ja Euroopan komission Euroopan unionin ja sen
jäsenvaltioiden puolesta 19. huhtikuuta 2012 toimittamat tiedot ”Information on
the quantified emission limitation or reduction objectives (QELROs) for the
second commitment period under the Kyoto Protocol”, FCCC/KP/AWG/2012/MISC.1. [6] Ks. edellä alaviite 1. [7] Neuvoston päätös 2002/358/EY, tehty 25 päivänä
huhtikuuta 2002, ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien
puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta
sekä sen velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti, EYVL L 130, 15.5.2002, s. 1. [8] COM(2013) 768 final. [9] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös
N:o 280/2004/EY, tehty 11 päivänä helmikuuta 2004,
järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton
pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi, EUVL L 49, 19.2.2004, s. 1. [10] Komission asetus (EY) N:o 2216/2004, annettu 21 päivänä
joulukuuta 2004, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY sekä
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 280/2004/EY mukaisesta
standardoidusta ja suojatusta rekisterijärjestelmästä, EUVL L 386, 29.12.2004,
s. 1, ja komission asetus (EU) N:o 920/2010, annettu 7 päivänä lokakuuta 2010,
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ja Euroopan
parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 280/2004/EY mukaisesta standardoidusta
ja suojatusta rekisterijärjestelmästä, EUVL L 270, 14.10.2010, s. 1. [11] Komission asetus (EU) N:o 389/2013, annettu 2 päivänä
toukokuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ja
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 280/2004/EY ja N:o 406/2009/EY
mukaisen unionin rekisterin perustamisesta ja komission asetusten (EU) N:o
920/2010 ja (EU) N:o 1193/2011 kumoamisesta, EUVL L 122, 3.5.2013, s. 1. [12] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o
525/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, järjestelmästä
kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista
ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi kansallisella ja unionin
tasolla sekä päätöksen N:o 280/2004/EY kumoamisesta, EUVL L 165, 18.6.2013, s.
13. [13] Decision 13/CMP/1 on Modalities for the accounting of
assigned amounts under Article 7, paragraph 4, of the Kyoto Protocol:
FCCC/KP/CMP/2005/8/Add.2. [14] Euroopan unionin aiemman kauden ylijäämävarannon
aloitustase, joka vahvistetaan unionin rekisterissä, koostuu pääasiassa unionin
rekisterissä asetuksen 920/2010/EY 56 artiklan mukaisesti pidettävistä
sallituista päästömääräyksiköistä (AAU), jotka vastaavat asetuksen 920/2010/EY
57 artiklan mukaisesti siirrettyjä (”banked”) EU:n päästökauppajärjestelmän
päästöoikeuksia. Kunkin jäsenvaltioiden ja Islannin aiemman kauden
ylijäämävarannon aloitustase koostuu kussakin kansallisessa rekisterissä
seuraavalle velvoitekaudelle siirretyistä sallituista päästömääräyksiköistä
(AAU). [15] EUVL C , , s. . [16] EUVL C , , s. . [17] EUVL L , , s. . [18] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY,
annettu 13 päivänä lokakuuta 2003, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan
järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY
muuttamisesta, EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32. [19] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 406/2009/EY,
tehty 23 päivänä huhtikuuta 2009, jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää
kasvihuonekaasupäästöjään yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen
vähentämissitoumusten täyttämiseksi vuoteen 2020 mennessä, EUVL L 140, 5.6.
2009. [20] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 280/2004/EY,
tehty 11 päivänä helmikuuta 2004, järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen
seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi, EUVL L 49,
19.2.2004, s. 1. [21] Komission asetus (EY) N:o 2216/2004, annettu 21 päivänä
joulukuuta 2004, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY sekä
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 280/2004/EY mukaisesta
standardoidusta ja suojatusta rekisterijärjestelmästä, EUVL L 386, 29.12.2004,
s. 1, ja komission asetus (EU) N:o 920/2010, annettu 7 päivänä lokakuuta 2010 ,
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ja Euroopan
parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 280/2004/EY mukaisesta standardoidusta
ja suojatusta rekisterijärjestelmästä, EUVL L 270, 14.10.2010, s. 1. [22] Komission asetus (EU) N:o 389/2013, annettu 2 päivänä
toukokuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ja
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 280/2004/EY ja N:o 406/2009/EY
mukaisen unionin rekisterin perustamisesta ja komission asetusten (EU) N:o
920/2010 ja (EU) N:o 1193/2011 kumoamisesta, EUVL L 122, 3.5.2013, s. 1. [23] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 406/2009/EY,
tehty 23 päivänä huhtikuuta 2009 , jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää
kasvihuonekaasupäästöjään yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen
vähentämissitoumusten täyttämiseksi vuoteen 2020 mennessä, EUVL L 140,
5.6.2009, s. 136. [24] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o
525/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, järjestelmästä
kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista
ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi kansallisella ja unionin
tasolla sekä päätöksen N:o 280/2004/EY kumoamisesta, EUVL L 165, 18.6.2013, s.
13. [25] Päätös 1/CMP.8, hyväksytty Kioton pöytäkirjan osapuolten
kokouksena toimineessa osapuolten konferenssissa, ks. asiakirja FCCC/KP/CMP/2012/13/add.1.