EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32023R2122
Commission Implementing Regulation (EU) 2023/2122 of 17 October 2023 amending Implementing Regulation (EU) 2018/2066 as regards updating the monitoring and reporting of greenhouse gas emissions pursuant to Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council
Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2023/2122, annettu 17 päivänä lokakuuta 2023, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta ja raportoinnista annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 muuttamisesta
Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2023/2122, annettu 17 päivänä lokakuuta 2023, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta ja raportoinnista annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 muuttamisesta
C/2023/6783
EUVL L, 2023/2122, 18.10.2023, ELI: http://data.europa.eu/eli/reg_impl/2023/2122/oj (BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, GA, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force: This act has been changed. Current consolidated version: 18/10/2023
![]() |
virallinen lehti |
FI Sarjan L |
2023/2122 |
18.10.2023 |
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2023/2122,
annettu 12 päivänä lokakuuta 2023,
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta ja raportoinnista annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta unionissa ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 1 kohdan ja 30 f artiklan 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) |
Direktiiviä 2003/87/EY on muutettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiveillä (EU) 2023/958 (2) ja (EU) 2023/959 (3), minkä vuoksi komission täytäntöönpanoasetusta (EU) 2018/2066 (4) olisi tarkistettava siten, että siihen sisällytetään yhdyskuntajätteen polttolaitoksiin sovellettavat säännöt ja täsmennetään sääntöjä, jotka koskevat biomassaa ja biokaasua sekä karbonaatti- ja muista kuin karbonaattimateriaaleista aiheutuvien prosessipäästöjen tarkkailua. Ilmailua koskevat säännöt olisi tarkistettava. Muutoksella otetaan käyttöön myös erillinen mutta rinnakkainen sellaisiin polttoaineisiin sovellettava päästökauppajärjestelmä, joita käytetään polttoon rakennusten, tieliikenteen ja muilla kuin direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan kuuluvien teollisuuden toimintojen toimialoilla, jäljempänä ’rakennukset, tieliikenne ja muut toimialat’. Kyseisten toimialojen päästöjen tarkkailua ja raportointia koskevat uudet säännökset ja liitteet olisi lisättävä, ja voimassa olevia päästöjen tarkkailua ja raportointia koskevia sääntöjä ja säännöksiä olisi vastaavasti muutettava. |
(2) |
Olisi lisättävä uusia määritelmiä, jotka vastaavat direktiivin 2003/87/EY muutoksia, kuten tarkkailu- ja raportointisääntöjen ulottamista koskemaan uusia toimialoja. |
(3) |
Direktiivin 18 artiklassa vahvistetun ajan tasalle saatetun kiinteän viitehinnan avulla hyötyjen arvioitu arvo saadaan aiempaa paremmin vastaamaan yleistä hiilen hintaa. Kiinteän hinnan säilyttämisellä pyritään luomaan oikeusvarmuutta ja vähentämään tarkkailusuunnitelman tiuhaan toistuvista muutoksista aiheutuvaa hallinnollista taakkaa. |
(4) |
On tarpeen vahvistaa uusia sääntöjä, jotka koskevat biomassaa ja biomassaosuuden määrittämistä, jotta voidaan säätää tarvittavista mukautuksista tapaan, jolla EU:n päästökauppajärjestelmässä sovelletaan biomassaa (myös biopolttoaineita, bionesteitä ja biomassapolttoaineita) koskevia kestävyyskriteerejä. Muita muutoksia olisi tehtävä nykyisten sääntöjen parantamiseksi ja niiden yhdenmukaistamiseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/2001 (5) säännösten kanssa; asianomaiset ohjeasiakirjat on jo saatettu ajan tasalle. |
(5) |
Täytäntöönpanoasetusta (EU) 2018/2066 olisi edelleen parannettava säätämällä yksityiskohtaisesti biomassan käsittelystä ainetaseessa. Ainetasejärjestelmään tulevan hiilen biomassaosuus ei ole pelkästään hiilidioksidipäästöä, vaan lopputuotteeseen jää myös hiilen biomassaosuutta vastaava osuus hiilestä, mikä voi johtaa virheelliseen laskelmaan tuotoksen päästöistä.] Tällaisen tilanteen välttämiseksi toiminnanharjoittajan olisi aina annettava tiedot lähdevirtojen sisältämän hiilen biomassaosuudesta. |
(6) |
Maakaasuverkoissa, joiden väitetään sisältävän biokaasua, biokaasua sisältävän maakaasun biomassaosuus lasketaan ostokirjanpitoa käyttävällä tarkkailulähestymistavalla. Jos laitos käyttää mittaukseen perustuvaa menetelmää, on tarpeen soveltaa erityissääntöjä, jotta estetään biomassaosuuden mahdollinen kaksinkertainen laskenta. Tässä tapauksessa on aiheellista määrittää sekä fyysisesti toimitettu biokaasu että ostokirjanpitoon perustuva biokaasun määrä, ja laitoksen päästöjen raportoinnissa olisi käytettävä ainoastaan viimeksi mainittua määrää. Ostokirjanpidon lisäksi on toimitettava todisteet kestävyydestä direktiivin (EU) 2018/2001 30 artiklan ja asianomaisten täytäntöönpanosäädösten mukaisesti, jotta biokaasun päästöt voidaan järjestelmässä lukea nollaksi. Uudet säännökset ovat tarpeen kaksinkertaisen laskennan välttämiseksi. |
(7) |
Biomassaosuuden sisältämän hiilidioksidin määrittämisessä valitulla tarkkailumenetelmällä kiinteissä laitoksissa on todettu virheellisen tulkinnan riski, joten 48 artiklan 2 kohtaa on selkeytettävä väärinymmärrysten välttämiseksi. |
(8) |
Direktiivissä (EU) 2023/958 vahvistetaan periaate, jota noudatetaan kestävien lentopolttoaineiden liittämisessä lennoista aiheutuviin päästöihin, jos lennot lähtevät sellaisilta lentoasemilta, joilla kestävää lentopolttoainetta ei voida fyysisesti määrittää tiettyyn lentoon kuuluvaksi. Tämän periaatteen mukaan direktiivin 2003/87/EY 3 c artiklan 6 kohdan nojalla varatut päästöoikeudet ovat saatavilla kyseisellä lentoasemalla tankattavia hyväksyttäviä lentopolttoaineita varten suhteessa niihin päästöihin, jotka aiheutuvat kyseiseltä lentoasemalta lähtevistä ilma-aluksen käyttäjän lennoista ja joiden osalta päästöoikeuksia on palautettava mainitun direktiivin 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Samaa periaatetta on siis asianmukaista soveltaa tarkkailu- ja raportointisääntöihin. |
(9) |
Ilma-aluksen käyttäjille olisi vahvistettava tarkoituksenmukaiset raportointisäännöt tukijärjestelmässä hyväksyttävien erityyppisten kestävien lentopolttoaineiden käyttöä varten. Tätä varten ei pitäisi perustaa erillistä raportointimekanismia, vaan se olisi hallinnollisen taakan vähentämiseksi katsottava sellaisia polttoaineita koskevan raportoinnin laajennukseksi, joiden päästökerroin on nolla. |
(10) |
Direktiivillä (EU) 2023/958 otettiin käyttöön ilma-aluksen käyttäjille maksutta jaettavia päästöoikeuksia koskevat tarkistetut säännöt. Yhteys tonnikilometritietoihin poistettiin. Näin ollen tonnikilometritietojen raportointisäännöt ovat vanhentuneet. Tämä on siis syytä ottaa huomioon ja muuttaa vastaavasti täytäntöönpanoasetusta (EU) 2018/2066. |
(11) |
Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön hyväksymän kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmän (CORSIA) raportointisäännöissä määrätään ilma-aluksen käyttäjien sisällyttämisestä järjestelmään tietyn raja-arvon yläpuolella. Raja-arvon laskennassa ei oteta huomioon sellaisten polttoaineiden mahdollista käyttöä, joiden päästökerroin on nolla. Siitä syystä on asianmukaista vahvistaa alustava päästökerroin yksinomaan sitä varten, että voidaan laatia laskelma sen ratkaisemiseksi, onko ilma-aluksen käyttäjät sisällytettävä CORSIA-järjestelmään. Tarkoituksena on helpottaa ilma-aluksen käyttäjien velvoitteita raportoida päästönsä jäsenvaltioille ja edelleen kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön sihteeristölle. |
(12) |
Raportointivaatimuksilla on keskeinen rooli lainsäädännön asianmukaisen seurannan ja täytäntöönpanon varmistamisessa. On kuitenkin tärkeää selkeyttää näitä vaatimuksia, jotta voidaan varmistaa, että ne vastaavat tarkoitustaan, ja rajoittaa hallinnollista taakkaa. |
(13) |
Jotta voimassa olevia raportointivaatimuksia voidaan järkeistää ja samalla pitää päästökauppajärjestelmän tarkkailusääntöjen luotettavuus edelleen korkealla tasolla, on syytä pidentää kiinteiden laitosten ja ilma-aluksen käyttäjien tarkkailumenetelmien parantamista koskevien raporttien toimitusväliä. |
(14) |
Direktiivin (EU) 2023/959 mukaisesti uuden päästökauppajärjestelmän mukaisten päästöoikeuksien palauttaminen vuoden 2027 vuotuisista päästöistä alkaa vasta vuonna 2028. Päästöjen tarkkailu ja raportointi olisi kuitenkin aloitettava uudessa päästökauppajärjestelmässä 1 päivänä tammikuuta 2025. Rakennusten, tieliikenteen ja muiden toimialojen päästökauppajärjestelmää koskevat selkeät tarkkailu- ja raportointisäännöt olisi vahvistettava riittävän ajoissa etukäteen, jotta hallittu täytäntöönpano jäsenvaltioissa olisi helpompaa. Uutta järjestelmää varten on syytä vahvistaa asiaankuuluvat säännöt, jotta voidaan vähentää hallinnollista taakkaa, varmistaa yhdenmukaisuus tarkkailumenetelmien välillä ja hyödyntää voimassa olevasta kiinteitä laitoksia ja ilmailua koskevasta päästökauppajärjestelmästä saatuja kokemuksia. |
(15) |
Edellytykset, joiden perusteella henkilön katsotaan olevan polttoaineen loppukuluttaja, on välttämätöntä määritellä selkeästi, jotta voidaan välttää rakennusten, tieliikenteen ja muiden toimialojen päästökauppajärjestelmän mukaisten velvoitteiden mahdollinen kiertäminen sen vuoksi, että säänneltyjen yhteisöjen määritelmän ulkopuolelle on perusteettomasti suljettu henkilöitä, joilla on velvollisuus maksaa valmisteveroa energiatuotteista. |
(16) |
Polttoaineen määritelmän olisi uudessa päästökauppajärjestelmässä vastattava tarkoin neuvoston direktiivissä 2003/96/EY (6) annettua määritelmää. Mainitussa direktiivissä esitetty polttoaineen määritelmä ei tällä hetkellä kata polttopuun ja puuhiilen (CN-koodit 4401 ja 4402) sekä turpeen (CN-koodi 2703) toimittamista, minkä vuoksi ne olisi vapautettava myös tämän asetuksen mukaisista tarkkailu- ja raportointivelvollisuuksista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tulevia lainsäädäntömuutoksia. |
(17) |
Useat niistä säännöistä, joita nykyisessä päästökauppajärjestelmässä sovelletaan toiminnanharjoittajiin ja ilma-aluksen käyttäjiin, olisi hallinnollisen tehokkuuden sekä tarkkailun ja raportoinnin yhdenmukaisuuden varmistamiseksi ulotettava koskemaan rakennusten, tieliikenteen ja muiden toimialojen säänneltyjä yhteisöjä. |
(18) |
Rakennusten, tieliikenteen ja muiden toimialojen päästökauppajärjestelmän tarkkailutietojen tarkkuuden taso olisi määritettävä tasohierarkiassa asetuksessa (EU) 2018/2066 vahvistetun määrittämistasolähestymistavan mukaisesti. Nykyisiä poikkeuksia määrittämistasojen vaatimuksiin olisi tietyin muutoksin sovellettava myös uudessa päästökauppajärjestelmässä, jotta vältetään se, että tarkkailu vaatisi säännellyiltä yhteisöiltä suhteettoman paljon työtä, ja varmistetaan samalla hyväksyttävä tarkkuustaso. Varsinkin tavan, jolla kohtuuttomat kustannukset määritetään uudessa päästökauppajärjestelmässä, olisi vastattava sitä tosiasiaa, että kyseessä ovat itsenäiset markkinat, joilla kaupankäynti aloitettaneen vuonna 2027. Siitä syystä onkin asianmukaista vahvistaa asiaankuuluvat säännöt ottamalla huomioon direktiivin 2003/87/EY säännökset, joiden tavoitteena on varmistaa järjestelmän sujuva käyttöönotto, ensimmäisten vuosien indeksoitu hintavakausmekanismi mukaan luettuna. |
(19) |
Tarkkailun tarkkuuden varmistavien sääntöjen tiukkuuden olisi oltava oikeassa suhteessa säännellyn yhteisön raportoimien vuotuisten päästöjen määrään, jotta on mahdollista löytää tasapaino toisaalta hallinnollisen taakan minimoimisen ja toisaalta ympäristötavoitteiden tinkimättömyyden varmistamisen välillä. On tarkoituksenmukaista kehittää nykyisessä päästökaupassa luotua säänneltyjen yhteisöjen ja polttoainevirtojen luokittelua tekemällä siihen joitakin muutoksia, jotka johtuvat uuden järjestelmän kattaman toiminnan erityisluonteesta. |
(20) |
Olisi täsmennettävä laskentaan perustuvan menetelmän kaava ottamalla käyttöön uuden päästökauppajärjestelmän ominaisuuksia vastaavia muuttujia. |
(21) |
Uudessa päästökauppajärjestelmässä on tarpeen määrittää, poltetaanko kulutukseen luovutetun polttoaineen määrät toimialoilla, jotka kuuluvat uuden järjestelmän piiriin. Asianomaiset määrät olisi määritettävä soveltamisalakertoimen perusteella. Tilanteissa, joissa kulutukseen luovutetun polttoaineen määrät ilmaistaan eri mittayksiköinä, olisi käytettävä yksikön muuntokerrointa. Yksikön muuntokerroin käsittää tiheyden, tehollisen lämpöarvon ja muunnoksen bruttolämpöarvosta teholliseksi lämpöarvoksi. |
(22) |
Kulutukseen luovutetun polttoaineen määriin, laskentakertoimiin ja soveltamisalakertoimeen olisi voitava soveltaa eri määrittämistasoja polttoainetyypin ja vuotuisten päästöjen koon mukaan siten, että olisi mahdollista soveltaa alempia määrittämistasoja tällaisesta poikkeuksesta laaditun tyhjentävän perusteluettelon pohjalta. Soveltamisalakertoimen tapauksessa osa tarkkailumenetelmistä ei ehkä ole säänneltyjen yhteisöjen käytettävissä, joten on syytä laatia uusi poikkeus korkeimman määrittämistason käyttämisestä. |
(23) |
Rakennusten, tieliikenteen ja muiden toimialojen päästökauppajärjestelmän on tarkoitus perustua direktiivillä 2003/96/EY ja neuvoston direktiivillä (EU) 2020/262 (7) luotuun valmisteveroja koskevaan säädöskehykseen. Sen vuoksi mainituilla toimialoilla olisi varmistettava synergia veroinfrastruktuurin kanssa ja sallittava yksinkertaiset ratkaisut tapauksissa, joissa merkitykselliset tiedot tai menetelmät hyväksytään verotustarkoituksiin. Jos sääntöjen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä johtaa siihen, että energiaverotus ja uusi päästökauppajärjestelmä koskevat samoja yhteisöjä ja energiatuotteita, pitäisi olla mahdollista soveltaa verosääntöjen mukaisia menetelmiä kulutukseen luovutettujen energiatuotteiden määrän määrittämiseksi määrittämistasojen vaatimuksista riippumatta. Koska kansalliset energiaverotusjärjestelmät ja niiden täytäntöönpano ovat eri jäsenvaltioissa huomattavan erilaisia, kunkin toimivaltaisen viranomaisen olisi lähetettävä komissiolle selvitys verotukseen liittyvien menetelmien soveltamisesta käytännössä ja epävarmuusasteista, jotka saattavat vaikuttaa päästöjen tarkkailun tarkkuuteen. |
(24) |
Jotta yksinkertaistaminen olisi mahdollista tapauksissa, joissa on saatavilla luotettavaa tietoa päästökertoimista ja erityisestä lämpöarvosta ja on kyse polttoaineesta, jota ei ole täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 mukaisesti luokiteltu kaupalliseksi peruspolttoaineeksi, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava vaatia, että kyseiseen polttoaineeseen sovelletaan oletusarvoja, kunhan se täyttää kriteerit, joita vaaditaan kaupallisilta peruspolttoaineilta, mutta kansallisella tai alueellisella tasolla. Kyseiset arvot on aiheellista toimittaa komission hyväksyttäväksi, jotta voidaan varmistaa koko unionissa käytettävien oletusarvojen yhdenmukaisuus ja polttoainetoimitusten alkuperässä ajan mittaan tapahtuvien muutosten huomioonottaminen. |
(25) |
Soveltamisalakertoimen määrittämismenetelmät olisi luokiteltava määrittämistasoihin, joissa otetaan huomioon tarkkailun luotettavuuden tason lisäksi mahdollinen petosriski, vaikutukset päästöoikeuksien lukumäärään koko unionissa ja luovutettujen polttoaineiden kuluttajille näille siirrettävistä kustannuksista aiheutuvat seuraukset. Menetelmiä, joissa on mahdollista määrittää ennalta (ex ante) polttoaineiden loppukäyttö eikä korvauksia myöhemmin tarvita, olisi direktiivin 2003/87/EY mukaisesti käytettävä mahdollisimman paljon. Ex ante -menetelmillä varmistetaan vähäisempi vaikutus säänneltyjen yhteisöjen maksuvalmiuteen ja vältetään kustannusten siirtäminen kuluttajille uuden päästökauppajärjestelmän soveltamisalan ulkopuolelle, samoin kuin päästökaton mukauttaminen. Ex ante -menetelmien käyttö edistää myös synergioita ja vähentää hallinnollista taakkaa, sillä ehdotetut menetelmät käsittävät kattavan luettelon menetelmistä, joita käytetään myös verotustarkoituksiin. |
(26) |
Jos mikään muu menetelmä ei sovellu luovutetun polttoaineen loppukäytön määrittämiseen, pitäisi olla mahdollista käyttää oletusarvoa. Jotta vältetään tahattomat vaikutukset kuluttajille siirrettävien kustannusten tasossa, oletusarvojen, joiden arvo on alle 1, käytölle olisi asetettava ehtoja varsinkin sen jälkeen, kun kaupankäynti uudessa päästökauppajärjestelmässä aloitetaan vuonna 2027. Jos oletetaan, että kaikki luovutettu polttoaine on käytetty uuden päästökauppajärjestelmän piiriin kuuluvilla toimialoilla, olisi sallittava oletusarvon 1 käyttö yhdistettynä taloudelliseen kompensaatioon yhteisöille, joiden ei oleteta kuuluvan järjestelmän piiriin. Jäsenvaltioiden ja säänneltyjen yhteisöjen olisi ajan myötä pyrittävä parantamaan menetelmiä, joita ne käyttävät määrittääkseen polttoaineiden loppukäytön, jotta voidaan varmistaa tarkkailun tarkkuus ja minimoida kustannusten siirrosta kuluttajille mahdollisesti aiheutuvat seuraukset, joita voi liittyä päästökaupan alkuun vuonna 2027. |
(27) |
Kunkin jäsenvaltion olisi voitava määrätä, että tietyn tyyppiseen polttoainevirtaan tai tietyllä valtion alueeseen kuuluvalla alueella on käytettävä tiettyä menetelmää tai oletusarvoa, jotta voidaan vähentää hallinnollista taakkaa ja varmistaa soveltamisalakertoimen määrittämiseen käytettävien menetelmien yhdenmukaisuus. Päätökset, joissa määrätään käyttämään oletusarvoja, olisi kuitenkin annettava komission hyväksyttäviksi, jotta varmistetaan menetelmien asianmukainen yhdenmukaistamisen taso jäsenvaltioiden välillä sekä tarkkailun tarkkuuden ja kustannusvaikutusten tasapaino. |
(28) |
Biomassaan sovellettavat säännöt olisi ulotettava koskemaan säänneltyjä yhteisöjä, jotta varmistetaan ennakoitava ja nykyiseen päästökauppajärjestelmään nähden johdonmukainen raportointi. Olisi mukauduttava kestävyyskriteerejä koskevaan voimassa olevaan lainsäädäntöön, joka on vahvistettu direktiivissä (EU) 2018/2001, ja olisi vältettävä biokaasua käyttäviin pieniin energiantuottajiin ja pieniin biokaasun tuottajiin kohdistuvaa tarpeetonta hallinnollista taakkaa. Sen vuoksi olisi otettava huomioon mainitun direktiivin 29 artiklan 1 kohdassa vahvistetut raja-arvot. Komissio voi antaa asiaa koskevia ohjeita. |
(29) |
Direktiivin 2003/87/EY 30 f artiklan 8 kohdassa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus sallia yksinkertaistettuja tarkkailu-, raportointi- ja todentamistoimenpiteitä säännellyille yhteisöille, joiden vuotuiset päästöt ovat alle 1 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia. Tarpeettoman hallinnollisen taakan välttämiseksi tällaisissa tapauksissa yksinkertaistuksia olisi sallittava yhteisöille, jotka katsotaan säännellyiksi yhteisöiksi ja joiden päästöt ovat vähäisiä. |
(30) |
Joissakin tapauksissa, kuten jos vuotuista päästöselvitystä ei ole toimitettu ja todennettu tämän asetuksen mukaisesti, säänneltyjen yhteisöjen päästöt olisi määritettävä konservatiivisella arviolla. Koska järjestelmä kuuluu luonteeltaan tuotantoketjun alkupäähän, konservatiivisten arvioiden käytössä olisi otettava asianmukaisella tavalla huomioon vaikutukset polttoaineiden kuluttajille siirtyviin kustannuksiin. |
(31) |
Direktiivin 2003/87/EY 30 f artiklan 5 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet rajoittaakseen sitä riskiä, että rakennusten, tieliikenteen ja muiden toimialojen päästökauppajärjestelmään kuuluvat päästöt sekä kiinteiden laitosten, ilma-aluksen käyttäjien ja meriliikenteen toiminnanharjoittajien päästökauppajärjestelmään kuuluvat päästöt lasketaan kahteen kertaan. On tärkeää, että jäsenvaltiot aloittavat tehokkaan tietojenvaihdon, jonka avulla säännellyt yhteisöt pystyvät määrittämään polttoaineensa loppukäytön, jotta voidaan varmistaa, ettei nykyiseen päästökauppajärjestelmään kuuluville toimialoille luovutettuun polttoaineeseen lisätä hiilidioksidikustannuksia. Nykyisessä päästökaupassa todennetut toiminnanharjoittajien päästötiedot ovat luotettava tietolähde, jota olisi käytettävä perusteena, kun säänneltyjen yhteisöjen vuotuisessa päästöselvityksessä määritetään niiden päästöt. Jäsenvaltioilla pitäisi olla mahdollisuus vaatia, että merkitykselliset tiedot ovat säänneltyjen yhteisöjen saatavilla jo ennen nykyisen päästökauppajärjestelmän tarkkailun määräaikaa oikea-aikaisen tietojenvaihdon helpottamiseksi ja siihen kannustamiseksi. Säänneltyjen yhteisöjen olisi vastaavasti raportoitava todennetut tiedot kulutukseen luovutetun polttoaineen kuluttajista. Jos toimitusketjussa on monia välittäjiä, säänneltyjen yhteisöjen olisi raportoitava mahdollisesti saatavilla olevat tiedot toimivaltaisille viranomaisille. Tietojen avulla toimivaltaiset viranomaiset voisivat parantaa päästöjen tarkkailumenetelmiään joko toteamalla alkuperäketjut tai kehittämällä kansallisia oletusarvoja. |
(32) |
Päästöjen tarkkailun tarkkuuden parantamiseksi ja polttoaineiden varastoinnista ja jälleenmyynnistä aiheutuvien ongelmien välttämiseksi olisi perusteena päästöjen vähentämiselle säänneltyjen yhteisöjen päästöselvityksistä käytettävä ensisijaisesti tarkkailuvuonna tosiasiallisesti polttoon käytettyjä polttoaineita koskevia todennettuja tietoja. Jotta jäsenvaltiot voivat erityistapauksissa toimia joustavasti, on tarkoituksenmukaista sallia vähennykset luovutettuja polttoaineita koskevien tietojen perusteella, varastoidut polttoaineet mukaan luettuina, edellyttäen, että varastoidut polttoaineet käytetään tarkkailuvuotta seuraavana vuonna. |
(33) |
Päästöjen tarkka ja luotettava tarkkailu on ratkaisevan tärkeää rakennusten, tieliikenteen ja muiden toimialojen päästökauppajärjestelmän sujuvan toiminnan kannalta sekä ympäristötavoitteiden tinkimättömyyden että järjestelmän yleinen hyväksynnän vuoksi. Koska toimenpiteet petokselliseen toimintaan puuttumiseksi kuuluvat pääosin kansallisten toimivaltaisten viranomaisten toimivaltaan, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että virheelliseen luokitteluun tai petoksiin, joissa jokin polttoainetoimitusketjun osallistuja on mukana, puututaan asianmukaisesti ja että kansalliset toimenpiteet petosten torjumiseksi ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Nykyisen ja uuden päästökauppajärjestelmän välillä on synergioita ja energian valmisteveroja varten on vahvistettu kehys, joten on tarkoituksenmukaista luoda toimivaa yhteistyötä asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten välillä, jotta rikkomukset havaitaan oikea-aikaisesti ja toisiaan täydentävät korjaavat toimenpiteet varmistetaan. |
(34) |
Direktiivin 2003/87/EY liitettä I on muutettu siten, että 1 päivästä tammikuuta 2024 alkaen mainitun direktiivin soveltamisalaan sisällytetään päästöjen tarkkailua, raportointia ja todentamista sekä todentajien akkreditointia varten polttoaineiden poltto yhdyskuntajätteen polttolaitoksissa mainitun direktiivin 14 ja 15 artiklan mukaisesti. Tämän vuoksi täytäntöönpanoasetukseen (EU) 2018/2066 olisi lisättävä uusia säännöksiä, joissa täsmennetään sellaisten yhdyskuntajätteen polttolaitosten päästöjen tarkkailua ja raportointia koskevat vaatimukset, joiden nimellinen kokonaislämpöteho on yli 20 MW. |
(35) |
Yhdyskuntajäte määritellään viittaamalla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2008/98/EY (8), jota muutettiin vuonna 2018 lisäämällä siihen yhdyskuntajätteen määritelmä ja selkeyttämällä käsitteen soveltamisalaa. Koska yhdyskuntajätteen polttolaitokset sisällytetään unionin päästökauppajärjestelmään ainoastaan päästöjen tarkkailua, raportointia ja todentamista sekä todentajien akkreditointia varten, näitä laitoksia varten olisi luotava erityismenettelyjä päästöjen raportointiin, joka muiden laitosten osalta toteutetaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/1122 (9) mukaisen unionin rekisterin puitteissa. Täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 68 artiklaa olisi siis muutettava niin, että siinä säädetään jäsenvaltioille velvollisuus toimittaa jokaisesta yhdyskuntajätteen polttolaitoksesta todennetut vuotuiset päästöselvitykset komissiolle joka vuosi 30 päivään huhtikuuta mennessä. Toiminnanharjoittajien on kyseisen täytäntöönpanoasetuksen mukaisesti toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kunkin vuoden maaliskuun 31 päivään mennessä päästöselvitys, joka kattaa raportointikauden vuotuiset päästöt ja joka on todennettu komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 (10) mukaisesti. Näin ollen on tarkoituksenmukaista antaa toimivaltaisille viranomaisille yksi kuukausi aikaa tarkistaa selvitys ja toimittaa se komissiolle. Komission olisi annettava toimivaltaisille viranomaisille lisäohjeita asiaa koskevissa ohjeasiakirjoissa. Lisäksi yhdyskuntajätteen polttolaitoksia varten olisi vahvistettava toimintatietoja koskevat määrittämistasot, määrittämistasoja koskevat vähimmäisvaatimukset ja polttoaineen päästökerroin. Vuotuisten päästöselvitysten vähimmäissisältöä olisi muutettava niin, että poistetaan vaatimus, jonka mukaan yhdyskuntajätteen polttolaitosten on ilmoitettava lupanumeronsa, koska niillä ei välttämättä ole sellaista lupaa. Lisäksi lisätään vaatimus, jonka mukaan kyseisten laitosten on ilmoitettava komission päätöksen 2014/955/EU (11) nojalla asianmukaiset jätekoodit, silloin kun täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 3 artiklassa määritelty lähdevirta on jonkin tyyppinen jäte. |
(36) |
Täytäntöönpanoasetusta (EU) 2018/2066 tarkistettiin vuonna 2020 direktiivin (EU) 2018/2001 uudelleenlaadinnan jälkeen. Uusien sääntöjen soveltamisessa on edelleen joitakin ongelmia, jotka liittyvät karbonaatti- ja muista kuin karbonaattimateriaaleista aiheutuvien prosessipäästöjen tarkkailuun. Selvennyksiä tarvitaan lasin, lasikuidun ja mineraalivillaeristeiden valmistuksen osalta. Siksi olisi saatettava ajan tasalle ja selkeytettävä liitteessä IV olevassa 11 kohdassa annetut säännöt, jotka koskevat raaka-aineista, kuten karbonaateista, peräisin olevia prosessipäästöjä. |
(37) |
Rakennusten, tieliikenteen ja muiden toimialojen uusi päästökauppajärjestelmä aloittaa toimintansa 1 päivänä tammikuuta 2025. Direktiivin 2003/87/EY 30 f artiklan 4 kohdan mukaan säänneltyjen yhteisöjen on raportoitava vuoden 2024 historialliset päästönsä, ja mainitun direktiivin 30 b artiklan mukaan näiden yhteisöjen on toimitettava tarkkailusuunnitelmat voidakseen hakea kasvihuonekaasujen päästölupaa, joka olisi myönnettävä 1 päivään tammikuuta 2025 mennessä. Näin ollen uuteen päästökauppajärjestelmään liittyviä säännöksiä olisi alettava soveltaa 1 päivästä heinäkuuta 2024, |
(38) |
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat ilmastonmuutoskomitean myönteisen lausunnon mukaiset, |
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/2066 seuraavasti:
1) |
Korvataan 2 artikla seuraavasti: ”2 artikla Tätä asetusta sovelletaan tarkkailuun ja raportointiin, jonka kohteena ovat kasvihuonekaasupäästöt, jotka liittyvät direktiivin 2003/87/EY liitteissä I ja III lueteltuihin toimintoihin, kiinteiden laitosten toimintotietoihin, ilmailutoimintoihin ja mainitun direktiivin liitteessä III tarkoitetuista toiminnoista luovutetun polttoaineen määriin. Asetusta sovelletaan sellaisiin päästöihin, toimintotietoihin ja luovutetun polttoaineen määriin, jotka muodostuvat 1 päivästä tammikuuta 2021 alkaen.” |
2) |
Muutetaan 3 artikla seuraavasti:
|
3) |
Poistetaan 15 artiklan 4 kohdan b alakohta. |
4) |
Muutetaan 18 artikla seuraavasti:
|
5) |
Muutetaan 39 artikla seuraavasti:
|
6) |
Lisätään 43 artiklan 4 kohtaan alakohta seuraavasti: ”Jos toiminnanharjoittajan ehdottamaan menetelmään kuuluu jatkuvatoiminen näytteenotto savukaasuvirrasta ja laitos käyttää kaasuverkosta saatavaa maakaasua, toiminnanharjoittajan on vähennettävä maakaasun sisältämästä biokaasusta peräisin oleva hiilidioksidi mitatuista kokonaishiilidioksidipäästöistä. Maakaasun biomassaosuus määritetään 32–35 artiklan mukaisesti.” |
7) |
Muutetaan 48 artikla seuraavasti:
|
8) |
Korvataan IV luvun otsikko seuraavasti: ”ILMAILUN PÄÄSTÖJEN TARKKAILU”. |
9) |
Poistetaan 51 artiklan 2 kohta. |
10) |
Poistetaan 52 artiklan 2 kohta. |
11) |
Muutetaan 53 artikla seuraavasti:
|
12) |
Muutetaan 54 artikla seuraavasti:
|
13) |
Lisätään 54 a artikla seuraavasti: ”54 a artikla Hyväksyttäviä lentopolttoaineita koskevat erityissäännökset 1. Kaupallisen ilma-aluksen käyttäjän on direktiivin 2003/87/EY 3 c artiklan 6 kohdan kuudennen alakohdan soveltamiseksi laadittava, dokumentoitava ja pantava täytäntöön kirjallinen menettely sekä pidettävä sitä yllä, jotta ääntä hitaammilla lennoilla käytettävän hyväksyttävän lentopolttoaineen käyttömääriä voidaan tarkkailla, ja raportoitava väitetty hyväksyttävän lentopolttoaineen määrä vuotuisessa päästöselvityksessään erillisenä muistiotietona. 2. Ilma-aluksen käyttäjän on tämän artiklan 1 kohdan soveltamiseksi varmistettava, että kaikki väitetyt hyväksyttävän lentopolttoaineen määrät on sertifioitu direktiivin (EU) 2018/2001 30 artiklan mukaisesti. Ilma-aluksen käyttäjä saa käyttää direktiivin (EU) 2018/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti perustetun unionin tietokannan tietoja. 3. Seoslentopolttoaineiden osalta ilma-aluksen käyttäjä voi joko olettaa, että hyväksyttävää lentopolttoainetta ei ole ja soveltaa oletusarvoista 100 prosentin fossiilista osuutta, tai määrittää hyväksyttävän polttoaineen osuuden 4 tai 5 kohdan mukaisesti. Ilma-aluksen käyttäjä voi myös raportoida sekoittamattoman hyväksyttävän lentopolttoaineen, jonka hyväksyttävä osuus on 100 prosenttia. 4. Jos hyväksyttäviä lentopolttoaineita sekoitetaan fyysisesti fossiilisiin polttoaineisiin ja polttoaineet toimitetaan ilma-alukseen fyysisesti tunnistettavina erinä, ilma-aluksen käyttäjä saa perustaa arvionsa hyväksyttävästä sisällöstä hankittujen fossiilisten polttoaineiden ja hyväksyttävien lentopolttoaineiden ainetaseeseen. Lisäksi ilma-aluksen käyttäjän on esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle riittävä näyttö siitä, että hyväksyttävä lentopolttoaine liitetään lentoon, joka seuraa välittömästi ilma-aluksen tankkausta lentoa varten. Jos tehdään useita peräkkäisiä lentoja eikä ilma-alukseen lentojen välissä tankata polttoainetta, ilma-aluksen käyttäjän on jaettava hyväksyttävän lentopolttoaineen määrä ja liitettävä se lentoihin oikeassa suhteessa kyseisten lentojen päästöihin, jotka lasketaan käyttämällä alustavaa päästökerrointa. 5. Jos hyväksyttävää lentopolttoainetta ei voida lentopaikassa fyysisesti määrittää tiettyyn lentoon kuuluvaksi, ilma-aluksen käyttäjän on liitettävä hyväksyttävät lentopolttoaineet niihin lentoihinsa, joita koskevat päästöoikeudet on direktiivin 2003/87/EY 12 artiklan 3 alakohdan mukaisesti palautettava, oikeassa suhteessa päästöihin, jotka aiheutuvat kyseisestä lentopaikasta lähtevistä lennoista ja jotka on laskettu käyttämällä alustavaa päästökerrointa. Ilma-aluksen käyttäjä saa määrittää hyväksyttävän osuuden käyttämällä energiasisällöltään vastaavan hyväksyttävän lentopolttoaineen ostokirjanpitoa, kunhan ilma-aluksen käyttäjä osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että hyväksyttävä lentopolttoaine toimitettiin lähtölentopaikan polttoaineensyöttöjärjestelmään raportointikaudella taikka kolme kuukautta ennen kyseisen kauden alkua tai kolme kuukautta raportointikauden päättymisen jälkeen. 6. Ilma-aluksen käyttäjän on tämän artiklan 4 ja 5 kohdan soveltamiseksi osoitettava toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että
Ensimmäisen alakohdan a–c alakohdan soveltamiseksi tankeissa lennon jälkeen ennen seuraavaa tankkausta jäljellä olevan polttoaineen oletetaan olevan sataprosenttisesti fossiilista polttoainetta. Ilma-aluksen käyttäjä voi tämän kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdassa tarkoitettujen vaatimusten noudattamisen osoittamiseksi käyttää soveltuvin osin direktiivin (EU) 2018/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti perustettuun unionin tietokantaan tallennettuja tietoja. 7. Jos hyväksyttävän lentopolttoaineen päästökerroin on nolla, kunkin sekoitetun lentopolttoaineen päästökerroin lasketaan ja raportoidaan alustavana päästökertoimena kerrottuna polttoaineen fossiilisella osuudella.” |
14) |
Korvataan 55 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti: ”2. Poiketen siitä, mitä 53 artiklassa säädetään, vähäisten päästöjen aiheuttajat voivat arvioida polttoaineen kulutuksen lentopaikkaparin välisen etäisyyden perusteella käyttämällä Eurocontrolin tai jonkin muun asiaankuuluvan järjestön hyväksymiä välineitä, joilla voidaan prosessoida kaikki asiaankuuluvat ilmaliikennetiedot ja välttää päästöjen aliarviointi.” |
15) |
Poistetaan 57 artikla. |
16) |
Muutetaan 58 artikla seuraavasti:
|
17) |
Muutetaan 59 artikla seuraavasti:
|
18) |
Korvataan 64 artiklan 2 kohdan c alakohta seuraavasti:
|
19) |
Muutetaan 67 artikla seuraavasti:
|
20) |
Muutetaan 68 artikla seuraavasti:
|
21) |
Muutetaan 69 artiklan 1 kohdan a–c kohtaa seuraavasti:
|
22) |
Muutetaan 72 artikla seuraavasti:
|
23) |
Korvataan 74 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti: ”1. Jäsenvaltiot voivat vaatia toiminnanharjoittajaa ja ilma-aluksen käyttäjää toimittamaan tarkkailusuunnitelmat ja niihin tehdyt muutokset sekä vuotuiset päästöselvitykset, todentamisraportit ja parannusraportit käyttäen sähköisiä asiakirjamalleja tai erityisiä tiedostomuotoja.” |
24) |
Lisätään VII a ja VII b luku seuraavasti: ”VII a LUKU SÄÄNNELTYJEN YHTEISÖJEN PÄÄSTÖJEN TARKKAILU 1 JAKSO Yleiset säännökset 75 a artikla Yleiset periaatteet Direktiivin 2003/87/EY IV a luvun soveltamisalaan kuuluviin päästöihin, säänneltyihin yhteisöihin ja päästöoikeuksiin sovelletaan tämän asetuksen 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10 artiklaa. Tätä varten
75 b artikla Tarkkailusuunnitelmat 1. Sovelletaan 11 artiklaa, 12 artiklan 2 kohtaa, 13 ja 14 artiklaa, 15 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 16 artiklaa. Tätä varten
2. Säännellyn yhteisön on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle hyväksyttäväksi tarkkailusuunnitelma viimeistään neljä kuukautta ennen kuin säännelty yhteisö aloittaa direktiivin 2003/87/EY liitteen III soveltamisalaan kuuluvan toiminnan, ellei toimivaltainen viranomainen ole määrännyt muuta määräaikaa. Tarkkailusuunnitelman on muodostuttava tietyn säännellyn yhteisön tarkkailumenetelmien yksityiskohtaisesta, kattavasta ja avoimesta dokumentaatiosta ja sisällettävä vähintään liitteen I mukaiset tiedot. Säännellyn yhteisön on toimitettava yhdessä tarkkailusuunnitelman kanssa riskinarvioinnin tulokset, jotka osoittavat ehdotettujen kontrollitoimien ja niihin liittyvien menettelyjen vastaavan tunnistettuja luontaisia riskejä ja kontrolliriskejä. 3. Säännellyn yhteisön tarkkailusuunnitelman merkittäviä muutoksia ovat 15 artiklan mukaisesti muun muassa seuraavat:
75 c artikla Tekninen toteutettavuus Jos säännelty yhteisö väittää, että erityisten tarkkailumenetelmien soveltaminen ei ole teknisesti mahdollista, toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava teknistä toteutettavuutta ottaen huomioon säännellyn yhteisön perustelut. Perustelun on pohjauduttava siihen, onko säännellyllä yhteisöllä sellaiset tekniset resurssit, joita ehdotetun järjestelmän toteuttaminen tai vaatimuksen noudattaminen vaaditussa ajassa tämän asetuksen tarkoituksia varten edellyttää. Näihin teknisiin resursseihin on kuuluttava se, että käytettävissä ovat tarpeelliset tekniikat ja teknologiat. Siltä osin kuin on kyse vuoden 2024 historiallisten päästöjen tarkkailusta ja raportoinnista direktiivin 2003/87/EY 30 f artiklan 4 kohdan mukaisesti, jäsenvaltiot saavat vapauttaa säännellyt yhteisöt velvoitteesta perustella, miksi tietty tarkkailumenetelmä ei ole teknisesti toteutettavissa. 75 d artikla Kohtuuttomat kustannukset 1. Jos säännelty yhteisö väittää, että erityisten tarkkailumenetelmien soveltamisesta aiheutuisi kohtuuttomia kustannuksia, toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava, ovatko kustannukset kohtuuttomia ottaen huomioon säännellyn yhteisön perustelut. Toimivaltaisen viranomaisen on katsottava kustannusten olevan kohtuuttomia, jos kustannusarvio ylittää hyödyn. Hyöty lasketaan tätä varten kertomalla parannuskerroin päästöoikeuksien 60 euron viitehinnalla Kustannuksiin on sisällytettävä poistojakso, joka perustuu laitteiston taloudelliseen käyttöikään. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, säännellyn yhteisön on otettava huomioon kustannukset, joita tietty tarkkailumenetelmä aiheuttaa luovutettujen polttoainevirtojen kuluttajille, mukaan lukien loppukuluttajat. Säännelty yhteisö saa tämän alakohdan soveltamiseksi soveltaa konservatiivista arviota kustannuksista. Siltä osin kuin on kyse vuoden 2024 historiallisten päästöjen tarkkailusta ja raportoinnista direktiivin 2003/87/EY 30 f artiklan 4 kohdan mukaisesti, jäsenvaltiot saavat vapauttaa säännellyt yhteisöt velvoitteesta perustella, miksi tietty tarkkailumenetelmä aiheuttaisi kohtuuttomat kustannukset. 3. Kun arvioidaan kustannusten kohtuuttomuutta suhteessa määrittämistasoihin, jotka säännelty yhteisö on valinnut luovutetun polttoaineen määriä varten, toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä 1 kohdassa tarkoitettuna parannuskertoimena jo saavutetun epävarmuuden ja parannuksen myötä saavutettavan määrittämistason epävarmuustavoitteen välistä eroa kerrottuna kyseisen polttoainevirran aiheuttamilla keskimääräisillä vuosipäästöillä viimeksi kuluneiden kolmen vuoden aikana. Ellei saatavilla ole tietoa kyseisen polttoainevirran viimeisimpien kolmen vuoden aikana aiheuttamista vuotuisista keskimääräisistä päästöistä, säännellyn yhteisön on käytettävä konservatiivista arviota vuotuisista keskimääräisistä päästöistä, lukuun ottamatta biomassasta peräisin olevaa hiilidioksidia. Kansallisessa lakisääteisessä metrologisessa valvonnassa olevien mittauslaitteiden tapauksessa saavutettu epävarmuus voidaan korvata asiaankuuluvassa kansallisessa lainsäädännössä sallitulla suurimmalla käytönaikaisella virheellä. Tämän kohdan soveltamiseksi sovelletaan 38 artiklan 5 kohtaa edellyttäen, että säännellyn yhteisön saatavilla on asiaankuuluvat tiedot poltossa käytettävien biopolttoaineiden, bionesteiden ja biomassapolttoaineiden kestävyyskriteereistä ja kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksiä koskevista kriteereistä. 4. Kun arvioidaan kustannusten kohtuuttomuutta säännellyn yhteisön soveltamisalakertoimen määrittämistasojen ja sellaisten toimenpiteiden osalta, jotka lisäävät raportoituja päästöjä koskevien tietojen laatua mutta joilla ei ole suoraa vaikutusta luovutetun polttoaineen määriä koskevien tietojen tarkkuuteen, toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä yhden prosentin parannuskerrointa kunkin polttoainevirran kolmen viimeisimmän raportointikauden aikana aiheuttamista vuotuisista keskimääräisistä päästöistä. Toimenpiteitä, jotka lisäävät raportoitujen päästöjen laatua mutta joilla ei ole suoraa vaikutusta luovutetun polttoaineen määriä koskevien tietojen tarkkuuteen, voivat olla muun muassa seuraavat:
5. Toimenpiteistä, jotka liittyvät säännellyn yhteisön tarkkailumenetelmän parantamiseen, ei katsota aiheutuvan kohtuuttomia kustannuksia, jos niiden kustannukset ovat enintään 4 000 euroa raportointikauden aikana. Vähän päästöjä aiheuttavien säänneltyjen yhteisöjen kohdalla tämä raja on 1 000 euroa raportointikautena. 75 e artikla Säänneltyjen yhteisöjen ja polttoainevirtojen luokittelu 1. Jokaisen säännellyn yhteisön on päästöjen tarkkailua ja siihen liittyvien laskentakerrointen määrittämistasoja koskevien vähimmäisvaatimusten määrittämistä varten luokiteltava itsensä 2 kohdan nojalla ja tarvittaessa luokiteltava jokainen polttoainevirta 3 kohdan nojalla. 2. Säännellyn yhteisön on luokiteltava itsensä jompaankumpaan seuraavista:
Vuodesta 2031 eteenpäin ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut luokan A ja B yhteisöt määritetään senhetkistä päästökauppakautta välittömästi edeltävän päästökauppakauden vuotuisten keskimääräisten todennettujen päästöjen perusteella. Poiketen siitä, mitä 14 artiklan 2 kohdassa säädetään, toimivaltainen viranomainen voi sallia, että säännelty yhteisö jättää mukauttamatta tarkkailusuunnitelmaa, jos raja-arvo, joka koskee ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun säännellyn yhteisön luokittelemista, ylittyy todennettujen päästöjen perusteella mutta säännelty yhteisö osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, ettei tämä raja-arvo ole ylittynyt edeltävien viiden raportointikauden aikana eikä tule ylittymään tulevina raportointikausina. 3. Säännellyn yhteisön on luokiteltava jokainen polttoainevirta jompaankumpaan seuraavista:
Poiketen siitä, mitä 14 artiklan 2 kohdassa säädetään, toimivaltainen viranomainen voi sallia, että säännelty yhteisö jättää mukauttamatta tarkkailusuunnitelmaa, jos raja-arvo, joka koskee ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua polttoainevirran luokittelemista erittäin vähämerkityksiseksi, ylittyy todennettujen päästöjen perusteella mutta säännelty yhteisö osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, ettei tämä raja-arvo ole ylittynyt viimeksi kuluneiden viiden raportointikauden aikana eikä tule ylittymään tulevina raportointikausina. 4. Jos säännellyn yhteisön luokittelemiseen käytettävät 2 kohdassa tarkoitetut vuotuisia keskimääräisiä todennettuja päästöjä koskevat tiedot eivät ole saatavilla tai ne eivät ole enää edustavia 2 kohdan soveltamiseksi, säännellyn yhteisön on käytettävä itsensä luokittelemiseen vuotuisia keskimääräisiä päästöjä koskevaa konservatiivista arviota, lukuun ottamatta biomassasta peräisin olevaa hiilidioksidia. 5. Tämän artiklan soveltamiseksi sovelletaan 38 artiklan 5 kohtaa. 75 f artikla Tarkkailumenetelmä Jokaisen säännellyn yhteisön on määritettävä direktiivin 2003/87/EY liitteessä III tarkoitetusta toiminnasta aiheutuvat vuotuiset hiilidioksidipäästöt kertomalla kustakin polttoainevirrasta luovutetun polttoaineen määrä vastaavalla yksikön muuntokertoimella, vastaavalla soveltamisalakertoimella ja vastaavalla päästökertoimella. Päästökerroin on ilmaistava hiilidioksiditonneina terajoulea kohti (t CO2/TJ) yksikön muuntokertoimen käyttöä vastaavalla tavalla. Toimivaltainen viranomainen voi sallia muodossa t CO2/t tai t CO2/Nm3 ilmaistavien polttoaineiden päästökerrointen käytön. Tällaisissa tapauksissa säännellyn yhteisön on määritettävä päästöt kertomalla tonneina tai normikuutiometreinä ilmaistu luovutetun polttoaineen määrä vastaavalla soveltamisalakertoimella ja vastaavalla päästökertoimella. 75 g artikla Tarkkailumenetelmän tilapäiset muutokset 1. Jos toimivaltaisen viranomaisen hyväksymää tarkkailusuunnitelmaa on teknisistä syistä tilapäisesti mahdotonta soveltaa, säännellyn yhteisön, jota asia koskee, on siihen asti, kunnes tarkkailusuunnitelmassa hyväksytyn määrittämistason soveltamisedellytykset ovat palautuneet, sovellettava ylintä mahdollista määrittämistasoa, tai jos määrittämistason soveltaminen ei ole mahdollista, konservatiivista lähestymistapaa, joka ei perustu määrittämistasoihin, lukuun ottamatta soveltamisalakerrointa. Säännellyn yhteisön on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet, jotta toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman soveltamista voidaan jatkaa joutuisasti. 2. Asianomaisen säännellyn yhteisön on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle tällaisesta 1 kohdassa tarkoitetusta tarkkailumenetelmän tilapäisestä muutoksesta viivytyksettä ja samalla täsmennettävä
2 JAKSO Laskentaan perustuva menetelmä
75 h artikla Sovellettavat määrittämistasot luovutetun polttoaineen määriä ja laskentakertoimia varten 1. Kun määritellään asiaankuuluvat määrittämistasot merkittäviä polttoainevirtoja varten, jotta voidaan määrittää luovutetun polttoaineen määrät ja kukin laskentakerroin, kunkin säännellyn yhteisön on sovellettava
Säännelty yhteisö voi kuitenkin käyttää merkittävistä polttoainevirroista luovutetun polttoaineen määrien ja merkittävien polttoainevirtojen laskentakertoimien osalta määrittämistasoa, joka on enintään kaksi tasoa alempi kuin ensimmäisessä alakohdassa vaadittu määrittämistaso, vähintään kuitenkin määrittämistasoa 1, jos yhteisö osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että ensimmäisessä alakohdassa edellytetty määrittämistaso ei ole teknisesti toteutettavissa tai johtaa kohtuuttomiin kustannuksiin. 2. Erittäin vähämerkityksisten polttoainevirtojen osalta toiminnanharjoittaja voi määrittää toimintotiedot ja kunkin laskentakertoimen käyttäen konservatiivisia arvioita määrittämistasojen sijaan, paitsi jos määritelty määrittämistaso on saavutettavissa ilman lisäponnistelua. Säännelty yhteisö voi ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun polttoainevirran osalta määrittää luovutetun polttoaineen määrät laskujen tai ostokuittien perusteella, paitsi jos määritelty määrittämistaso on saavutettavissa ilman lisäponnistelua. 3. Jos toimivaltainen viranomainen on sallinut muodossa t CO2/t tai t CO2/Nm3 ilmaistavien polttoaineiden päästökerrointen käytön, yksikön muuntokerrointa saa tarkkailla käyttämällä määrittämistasojen sijasta konservatiivista arviota, paitsi jos määritelty määrittämistaso on saavutettavissa ilman lisäponnistelua. 75 i artikla Soveltamisalakertoimeen sovellettavat määrittämistasot 1. Määritellessään asiaankuuluvia määrittämistasoja polttoainevirtoja varten jokaisen säännellyn yhteisön on soveltamisalakertoimen määrittääkseen sovellettava korkeinta liitteessä II a määriteltyä määrittämistasoa. Säännelty yhteisö voi kuitenkin käyttää määrittämistasoa, joka on yhtä tasoa alempi kuin ensimmäisessä alakohdassa vaadittu määrittämistaso, jos yhteisö osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että ensimmäisessä alakohdassa edellytetty määrittämistaso ei ole teknisesti toteutettavissa tai johtaa kohtuuttomiin kustannuksiin taikka että 75 l artiklan 2 kohdan a–d alakohdassa luetellut menetelmät eivät ole saatavilla. Jos toista alakohtaa ei voida soveltaa, säännelty yhteisö voi käyttää määrittämistasoa, joka on kaksi tasoa alempi kuin ensimmäisessä alakohdassa vaadittu määrittämistaso, vähintään kuitenkin määrittämistasoa 1, jos yhteisö osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että ensimmäisessä alakohdassa edellytetty määrittämistaso ei ole teknisesti toteutettavissa tai johtaa kohtuuttomiin kustannuksiin taikka että yksinkertaistetun epävarmuustarkastelun perusteella alempien määrittämistasojen mukaisten menetelmien ansiosta on mahdollista määritellä tarkemmin, käytetäänkö polttoaine polttoon direktiivin 2003/87/EY liitteen III soveltamisalaan kuuluvilla toimialoilla. Jos säännelty yhteisö käyttää polttoainevirtaan useampaa kuin yhtä 75 l artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa lueteltua menetelmää, yhteisön on osoitettava, että tämän kohdan edellytykset täyttyvät ainoastaan siltä osin kuin kyseessä oleva luovutettu polttoaineen määrä vastaa pyydettyä, alemman määrittämistason menetelmää. 2. Säännellyn yhteisön ei erittäin vähämerkityksisten polttoainevirtojen osalta edellytetä osoittavan, että 1 kohdan edellytykset täyttyvät, paitsi jos määritelty määrittämistaso on saavutettavissa ilman lisäponnistelua.
75 j artikla Luovutetun polttoaineen määrien määrittäminen 1. Säännellyn yhteisön on määritettävä polttoainevirrasta luovutetun polttoaineen määrät jollakin seuraavista tavoista:
Toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin vaatia, että säännellyt yhteisöt käyttävät soveltuvin osin ainoastaan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettua menetelmää. 2. Jos ei ole teknisesti mahdollista määrittää luovutetun polttoaineen määriä koko kalenterivuoden osalta tai jos tällaisesta määrittämisestä aiheutuisi kohtuuttomia kustannuksia, säännelty yhteisö voi toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella valita seuraavaksi sopivimman päivän erottamaan tarkkailuvuoden seuraavasta vuodesta ja muodostaa siten vaaditun kalenterivuoden. Yhteen tai useampaan polttoainevirtaan liittyvät poikkeamat on dokumentoitava ja kirjattava selkeästi tarkkailusuunnitelmaan, niitä on käytettävä kyseistä kalenterivuotta edustavan arvon perustana ja ne on otettava johdonmukaisesti huomioon seuraavan vuoden osalta. Komissio voi antaa asiaa koskevia ohjeita. Kun luovutetun polttoaineen määriä määritetään tämän artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti, sovelletaan 28 ja 29 artiklaa, lukuun ottamatta 28 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toista virkettä ja kolmatta alakohtaa. Sitä varten viittauksia toiminnanharjoittajaan tai laitokseen on pidettävä viittauksina säänneltyyn yhteisöön. Säännelty yhteisö saa yksinkertaistaa epävarmuustarkastelua olettamalla, että käytössä olevaa mittauslaitetta koskevaa suurinta sallittua virhettä on pidettävä koko raportointikautta koskevana epävarmuutena liitteessä II a annettujen määrittämistasoa koskevien määritelmien edellyttämällä tavalla. 3. Poiketen siitä, mitä 75 h artiklassa säädetään, säännelty yhteisö saa määrittää luovutetun polttoaineen määrät käyttämättä määrittämistasoja, jos käytetään tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua menetelmää. Toimivaltaisten viranomaisten on 30 päivään kesäkuuta 2026 mennessä raportoitava komissiolle kyseisessä alakohdassa tarkoitetun menetelmän käytännön soveltamisesta ja epävarmuusasteista.
75 k artikla Laskentakertoimien määrittäminen 1. Sovelletaan 30 artiklaa, 31 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa sekä 32, 33, 34 ja 35 artiklaa. Tätä varten
2. Toimivaltainen viranomainen voi vaatia, että säännelty yhteisö määrittää direktiivin 2003/87/EY 3 artiklan a f alakohdassa määritellyille polttoaineille yksikön muuntokertoimen ja päästökertoimen käyttämällä samoja määrittämistasoja, joita edellytetään kaupallisilta peruspolttoaineilta, edellyttäen, että kansallisella tai alueellisella tasolla jonkin seuraavan parametrin 95 prosentin luottamusväli on
Toimivaltaisen viranomaisen on ennen tämän poikkeuksen soveltamista toimitettava komission hyväksyttäväksi tiivistelmä menetelmästä ja tietolähteistä, joita on käytetty sen määrittämiseksi, onko toinen näistä edellytyksistä täyttynyt viimeisten kolmen vuoden aikana, ja sen varmistamiseksi, että käytetyt arvot vastaavat toiminnanharjoittajien vastaavalla kansallisella tai alueellisella tasolla käyttämiä keskiarvoja. Toimivaltainen viranomainen saa kerätä tai pyytää tällaista näyttöä. Toimivaltaisen viranomaisen on vähintään joka kolmas vuosi tarkistettava käytetyt arvot ja ilmoitettava komissiolle mahdollisista merkittävistä muutoksista ottaen huomioon toiminnanharjoittajien vastaavalla kansallisella tai alueellisella tasolla käyttämät keskiarvot. Komissio voi säännöllisesti tarkastella tämän säännöksen ja tässä kohdassa esitettyjen edellytysten merkitystä polttoainemarkkinoiden ja EU:n standardisointiprosessien kehityksen pohjalta. 75 l artikla Soveltamisalakertoimen määrittäminen 1. Jos polttoainevirrasta luovutetun polttoaineen määriä käytetään pelkästään polttoon direktiivin 2003/87/EY liitteen III soveltamisalaan kuuluvilla toimialoilla, soveltamisalakertoimeksi vahvistetaan 1. Jos polttoainevirrasta luovutetun polttoaineen määriä käytetään pelkästään polttoon direktiivin 2003/87/EY II ja III luvun soveltamisalaan kuuluvilla toimialoilla, lukuun ottamatta mainitun direktiivin 27 a artiklan mukaisesti pois suljettuja laitoksia, soveltamisalakertoimeksi vahvistetaan 0 edellyttäen, että säännelty yhteisö osoittaa, että direktiivin 2003/87/EY 30 f artiklan 5 kohdassa tarkoitettu kaksinkertainen laskenta on vältetty. Säännellyn yhteisön on määritettävä soveltamisalakerroin jokaista polttoainevirtaa varten sovellettavan määrittämistason mukaan joko soveltamalla 2 kohdassa tarkoitettuja menetelmiä tai oletusarvoa 3 kohdan mukaisesti. 2. Säännellyn yhteisön on määritettävä soveltamisalakerroin tämän asetuksen liitteessä II a annettujen sovellettavaa määrittämistasoa koskevien vaatimusten mukaisesti käyttämällä yhtä tai useampaa seuraavista menetelmistä:
3. Jos vaadittuja määrittämistasoja on sovellettava ja 2 kohdassa lueteltujen menetelmien soveltaminen ei ole teknisesti toteutettavissa tai se aiheuttaisi kohtuuttomia kustannuksia, säännelty yhteisö saa käyttää oletusarvoa 1. 4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, säännelty yhteisö saa soveltaa alhaisempaa oletusarvoa kuin 1 edellyttäen, että
5. Jos säännelty yhteisö käyttää useampaa kuin yhtä 2, 3 ja 4 kohdassa luetelluista menetelmistä polttoainevirtaa kohti, yhteisön on määritettävä soveltamisalakerroin kunkin menetelmän käytön tuloksena saatavien eri soveltamisalakerrointen painotettuna keskiarvona. Säännellyn yhteisön on annettava jokaisesta käytetystä menetelmästä mahdollisimman yksityiskohtaiset tiedot: menetelmän tyyppi, siihen liittyvä soveltamisalakerroin ja luovutetun polttoaineen määrä sekä Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen ja sen elinten hyväksymästä kansallisten kasvihuonekaasuinventaarioiden yhteisestä raportointimuodosta saatu koodi. 6. Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 1 kohdassa ja 75 i artiklassa säädetään, jäsenvaltio voi vaatia, että säännellyt yhteisöt käyttävät tiettyä tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menetelmää tai oletusarvoa tietyn tyyppiselle polttoaineelle tai tietylle alueelle kyseisen jäsenvaltion alueella. Oletusarvojen käyttö kansallisesti vaatii komission hyväksynnän. Hyväksyessään oletusarvon ensimmäisen alakohdan mukaisesti komissio ottaa huomioon menetelmien asianmukaisen yhdenmukaistamisen tason jäsenvaltioiden välillä sekä toisaalta tarkkuuden ja hallinnon tehokkuuden ja toisaalta seuraukset, joita aiheutuu kustannusten siirtämisestä kuluttajille, samoin kuin mahdollisen riskin direktiivin 2003/87/EY IV a luvun mukaisten velvoitteiden kiertämisestä. Kansallisen polttoainevirran tämän kohdan mukaisesti käytetty oletusarvo on aina vähintään 0,95, kun polttoaine käytetään direktiivin 2003/87/EY liitteen III soveltamisalaan kuuluvilla toimialoilla, tai enintään 0,05, kun polttoaine käytetään toimialoilla, jotka eivät kuulu mainitun liitteen soveltamisalaan. 7. Säännellyn yhteisön on täsmennettävä tarkkailusuunnitelmassa soveltamansa menetelmät tai oletusarvot.
75 m artikla Biomassapolttoainevirtojen luovuttaminen 1. Sovelletaan 38 ja 39 artiklaa, lukuun ottamatta 2 ja 2 a kohtaa. Tätä varten
2. Kun sovelletaan 38 artiklan 5 kohtaa, on otettava huomioon raja-arvoja koskevat poikkeukset direktiivin (EU) 2018/2001 29 artiklan 1 kohdan neljännen alakohdan mukaisesti edellyttäen, että säännelty yhteisö voi esittää asiaan kuuluvan näytön, joka tyydyttää toimivaltaista viranomaista. Komissio voi antaa ohjeita siitä, miten näitä raja-arvopoikkeuksia tarkemmin sovelletaan. 3. Jos säännellyn yhteisön on vaaditun määrittämistason mukaan tehtävä analyysejä biomassaosuuden määrittämiseksi, tämän on tapahduttava asiaankuuluvan standardin ja siihen sisältyvän analyysimenetelmän pohjalta sillä edellytyksellä, että toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt mainitun standardin ja analyysimenetelmän käytön. Jos säännellyn yhteisön on vaaditun määrittämistason mukaan tehtävä analyysejä biomassaosuuden määrittämiseksi mutta ensimmäisen alakohdan soveltaminen ei ole teknisesti mahdollista tai se johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin, säännellyn yhteisön on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle hyväksyntää varten vaihtoehtoinen arviointimenetelmä biomassaosuuden määrittämiseksi. 3 JAKSO Muut säännökset 75 n artikla Vähän päästöjä aiheuttavat säännellyt yhteisöt 1. Toimivaltainen viranomainen voi katsoa, että säännelty yhteisö on vähän päästöjä aiheuttava, jos ainakin yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy:
Tämän kohdan soveltamiseksi sovelletaan 38 artiklan 5 kohtaa. 2. Vähän päästöjä aiheuttavia säänneltyjä yhteisöjä ei vaadita toimittamaan 12 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja tausta-asiakirjoja. 3. Poiketen siitä, mitä 75 j artiklassa säädetään, vähän päästöjä aiheuttava säännelty yhteisö voi määrittää luovutetun polttoaineen määrän ostokirjanpidon ja arvioitujen varastomuutosten perusteella. 4. Poiketen siitä, mitä 75 h artiklassa säädetään, vähän päästöjä aiheuttava säännelty yhteisö voi soveltaa vähimmäisvaatimuksena määrittämistasoa 1 määrittääkseen luovutetun polttoaineen määrät ja laskentakertoimet kaikille polttoainevirroille, paitsi jos suurempi tarkkuus on saavutettavissa ilman säännellylle yhteisölle aiheutuvaa lisävaivaa. 5. Vähän päästöjä aiheuttava säännelty yhteisö voi käyttää 32 artiklan mukaisten analyyseihin perustuvien laskentakerrointen määrittämiseen mitä tahansa laboratoriota, joka on teknisesti pätevä ja kykenevä tuottamaan teknisesti luotettavia tuloksia relevanttien analyysimenetelmien avulla ja esittää näyttöä 34 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista laadunvarmistustoimenpiteistä. 6. Jos vähän päästöjä aiheuttava säännelty yhteisö, joka kuuluu yksinkertaistetun tarkkailun piiriin, ylittää jonakin kalenterivuonna 2 kohdassa mainitun rajan, kyseisen säännellyn yhteisön on ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle viivytyksettä. Säännellyn yhteisön on toimitettava 15 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettu tarkkailusuunnitelman merkittävä muutos toimivaltaiselle viranomaiselle hyväksyntää varten viipymättä. Toimivaltaisen viranomaisen on kuitenkin annettava säännellyn yhteisön jatkaa yksinkertaistettua tarkkailua edellyttäen, että yhteisö osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, ettei 2 kohdassa tarkoitettua raja-arvoa ole ylitetty viiden viimeisen raportointikauden aikana ja ettei raja ylity seuraavasta raportointikaudesta alkaen. 75 o artikla Tietojen hallinta ja kontrolli Sovelletaan V luvun säännöksiä. Tässä yhteydessä viittauksia toiminnanharjoittajaan on pidettävä viittauksina säänneltyyn yhteisöön. 75 p artikla Vuotuiset päästöselvitykset 1. Säännellyn yhteisön on vuodesta 2026 alkaen toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kunkin vuoden huhtikuun 30 päivään mennessä päästöselvitys, joka kattaa raportointikauden vuotuiset päästöt ja joka on todennettu täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 mukaisesti. Vuonna 2025 säännellyn yhteisön on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle huhtikuun 30 päivään mennessä päästöselvitys, joka kattaa vuoden 2024 vuotuiset päästöt. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että selvityksessä annetut tiedot vastaavat tämän asetuksen vaatimuksia. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin vaatia, että säännellyt yhteisöt toimittavat tässä kohdassa tarkoitetut vuotuiset päästöselvitykset ennen 30:ttä päivää huhtikuuta, edellyttäen, että selvitys toimitetaan aikaisintaan yhden kuukauden kuluttua 68 artiklan 1 kohdassa annetusta määräajasta. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen vuotuisten päästöselvitysten on sisällettävä vähintään liitteessä X luetellut tiedot. 75 q artikla Tarkkailumenetelmän parannusten raportointi 1. Kunkin säännellyn yhteisön on tarkistettava säännöllisesti, voidaanko tarkkailumenetelmää parantaa. Säänneltyjen yhteisöjen on toimitettava tarpeen mukaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää varten raportti, joka sisältää 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut tiedot, seuraaviin määräaikoihin mennessä:
Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin asettaa vaihtoehtoisen päivän raportin toimittamiselle, mutta sen on oltava viimeistään saman vuoden syyskuun 30 päivä; toimivaltainen viranomainen voi myös hyväksyä yhdessä tarkkailusuunnitelman tai parannusraportin kanssa jatkoajan toisen alakohdan mukaiseen määräaikaan, jos säännelty yhteisö toimittaessaan 75 b artiklan mukaisen tarkkailusuunnitelman, ilmoittaessaan päivityksistä kyseisen artiklan mukaisesti tai toimittaessaan parannusraportin tämän artiklan mukaisesti osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että syyt, jotka koskevat kohtuuttomia kustannuksia tai parannustoimenpiteitä, jotka eivät ole teknisesti mahdollisia toteuttaa, ovat valideja pidemmällä aikavälillä. Jatkoajassa otetaan huomioon se määrä vuosia, joiden ajalta säännelty yhteisö toimittaa näyttöä. Luokan B säännellyllä yhteisöllä parannusraporttien välinen kokonaisaika saa olla enintään neljä vuotta ja luokan A säännellyllä yhteisöllä enintään viisi vuotta. 2. Jos säännelty yhteisö ei sovella merkittäviin polttoainevirtoihin vähintään 75 h artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 75 i artiklan 1 kohdassa vaadittuja määrittämistasoja, säännellyn yhteisön on perusteltava, miksi vaadittujen määrittämistasojen soveltaminen on teknisesti mahdotonta tai johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin. Jos kuitenkin saadaan näyttöä siitä, että kyseisten määrittämistasojen saavuttamiseksi tarvittavista toimenpiteistä on tullut teknisesti toteuttamiskelpoisia eivätkä ne enää johda kohtuuttomiin kustannuksiin, säännellyn yhteisön on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle 75 b artiklan mukaisen tarkkailusuunnitelman asianmukaisista muutoksista ja esitettävä ehdotukset asiaan liittyvien toimenpiteiden toteuttamisesta ja aikataulusta. 3. Jos säännelty yhteisö käyttää 75 l artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettua oletusarvoista soveltamisalakerrointa, sen on perusteltava, miksi minkään muun 75 l artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menetelmän soveltaminen yhteen tai useampaan merkittävään tai erittäin vähämerkityksiseen polttoainevirtaan ei ole teknisesti toteutettavissa tai miksi tällaisen muun menetelmän soveltaminen aiheuttaisi kohtuuttomia kustannuksia. Jos kuitenkin saadaan näyttöä siitä, että kyseisten polttoainevirtojen osalta jonkin muun 75 l artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menetelmän soveltamisesta on tullut teknisesti toteuttamiskelpoisia eikä se enää johda kohtuuttomiin kustannuksiin, säännellyn yhteisön on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle 75 b artiklan mukaisen tarkkailusuunnitelman asianmukaisista muutoksista ja esitettävä ehdotukset asiaan liittyvien toimenpiteiden toteuttamisesta ja aikataulusta. 4. Jos todentamisraportissa, joka on laadittu täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 mukaisesti, todetaan mainitun täytäntöönpanoasetuksen 27, 29 ja 30 artiklassa tarkoitettuja poikkeamia, joita ei ole korjattu, tai parannussuosituksia, joita ei ole noudatettu, säännellyn yhteisön on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle hyväksyntää varten raportti sen vuoden heinäkuun 31 päivään mennessä, jona todentaja on antanut todentamisraporttinsa. Raportissa on selostettava, miten ja milloin säännelty yhteisö on korjannut tai suunnittelee korjaavansa todentajan toteamat poikkeamat ja miten ja milloin se on toteuttanut tai suunnittelee toteuttavansa suositellut parannukset. Toimivaltainen viranomainen voi asettaa vaihtoehtoisen päivän tässä kohdassa tarkoitetun raportin toimittamiselle, mutta sen on oltava viimeistään saman vuoden syyskuun 30 päivä. Kyseinen raportti voidaan tarvittaessa yhdistää tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun raporttiin. Jos suositellut parannukset eivät parantaisi tarkkailumenetelmää, säännellyn yhteisön on perusteltava, miksi näin on. Jos suositellut parannukset johtaisivat kohtuuttomiin kustannuksiin, säännellyn yhteisön on esitettävä näyttöä kustannusten kohtuuttomuudesta. 5. Tämän artiklan 4 kohtaa ei sovelleta, jos säännelty yhteisö on jo korjannut kaikki sääntöjenvastaisuudet, toteuttanut suositellut parannukset ja toimittanut asiaan liittyvät tarkkailusuunnitelman muutokset toimivaltaiselle viranomaiselle hyväksyntää varten tämän asetuksen 75 b artiklan mukaisesti ennen tämän artiklan 4 kohdassa asetettua päivämäärää. 75 r artikla Toimivaltaisen viranomaisen suorittama päästöjen määritys 1. Seuraavissa tilanteissa toimivaltainen viranomainen tekee konservatiivisen arvion säännellyn yhteisön päästöistä ottaen huomioon kustannusten siirtämisestä kuluttajille aiheutuvat seuraukset:
2. Jos todentaja on kertonut täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 mukaisessa todentamisraportissa, että on muita kuin olennaisia väärintulkintoja, joita säännelty yhteisö ei ole korjannut ennen todentamisraportin antamista, toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava nämä väärintulkinnat ja tehtävä tarvittaessa konservatiivinen arvio säännellyn yhteisön päästöistä ottaen huomioon kustannusten siirtämisestä kuluttajille koituvat seuraukset. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava säännellylle yhteisölle, onko vuotuiseen päästöselvitykseen tehtävä korjauksia ja mitä korjauksia siihen on tehtävä. Säännellyn yhteisön on asetettava nämä tiedot todentajan saataville. 3. Jäsenvaltioiden on käynnistettävä tarkkailusuunnitelmien hyväksymisestä vastaavien toimivaltaisten viranomaisten ja vuotuisten päästöselvitysten hyväksymisestä vastaavien toimivaltaisten viranomaisten välinen tehokas tietojenvaihto. 75 s artikla Tiedonsaanti ja tietojen pyöristäminen Sovelletaan 71 artiklaa ja 72 artiklan 1 ja 2 kohtaa. Tässä yhteydessä viittauksia toiminnanharjoittajaan ja ilma-aluksen käyttäjään on pidettävä viittauksina säänneltyyn yhteisöön. 75 t artikla Johdonmukaisuuden varmistaminen muiden raporttien kanssa Direktiivin 2003/87/EY liitteessä III lueteltujen toimintojen aiheuttamien päästöjen raportoimiseksi
75 u artikla Tietotekniset vaatimukset Sovelletaan VII luvun säännöksiä. Tässä yhteydessä viittauksia toiminnanharjoittajaan ja ilma-aluksen käyttäjään on pidettävä viittauksina säänneltyyn yhteisöön. VII b LUKU SÄÄNNELTYJEN YHTEISÖJEN PÄÄSTÖJEN TARKKAILUUN LIITTYVÄT HORISONTAALISET SÄÄNNÖKSET 75 v artikla Kaksinkertaisen laskennan välttäminen tarkkailun ja raportoinnin avulla 1. Jäsenvaltioiden on helpotettava tehokasta tietojen vaihtoa, jonka avulla säännellyt yhteisöt pystyvät määrittämään kulutukseen luovutetun polttoaineen loppukäytön. 2. Jokaisen toiminnanharjoittajan on toimitettava yhdessä 68 artiklan 1 kohdan mukaisen todennetun päästöselvityksen kanssa liitteen X a mukaiset tiedot. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että toiminnanharjoittajat antavat liitteessä X a luetellut merkitykselliset tiedot asianomaisen säännellyn yhteisön saataville ennen raportointivuoden maaliskuun 31 päivää. 3. Jokaisen säännellyn yhteisön on toimitettava yhdessä 75 p artiklan 1 kohdan mukaisen todennetun päästöselvityksen kanssa liitteessä X b luetellut tiedot kulutukseen luovuttamansa polttoaineen kuluttajista. 4. Jokaisen säännellyn yhteisön, joka luovuttaa polttoainetta käytettäväksi polttoon direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvilla toimialoilla, on määritettävä päästönsä tämän asetuksen 75 p artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa selvityksessä käyttämällä tämän asetuksen liitteen X a mukaisesti annetuissa toiminnanharjoittajien raporteissa olevia tietoja ja vähentämällä kyseisissä raporteissa tarkoitetut relevantit polttoaineen määrät. Polttoaineen määrät, jotka on hankittu mutta joita ei käytetä samana vuonna, saa vähentää vain, jos toiminnanharjoittajan todennetussa päästöselvityksessä vahvistetaan raportointivuotta seuraavana vuonna, että polttoaineet on käytetty direktiivin 2003/87/EY liitteessä I tarkoitettuun toimintaan. Muussa tapauksessa erotus on tuotava esiin säännellyn yhteisön kyseisen vuoden todennetussa päästöselvityksessä. 5. Jos käytetyt polttoaineen määrät vähennetään raportointivuotta seuraavana vuonna, vähennys on tehtävä absoluuttisten päästövähennysten muodossa. Vähennykset saadaan kertomalla toiminnanharjoittajan käyttämän polttoaineen määrä säännellyn yhteisön tarkkailusuunnitelmassa annetulla vastaavalla päästökertoimella. 6. Edellä olevia 4 ja 5 kohtaa ei sovelleta, ellei säännelty yhteisö pysty osoittamaan, että kulutukseen luovutetut polttoaineet käytetään polttoon direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvilla toimialoilla. 7. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että tämän artiklan toiminnanharjoittajia koskevia säännöksiä sovelletaan myös ilma-aluksen käyttäjiin. 75 w artikla Petosten ehkäisy ja yhteistyövelvoite 1. Jäsenvaltioiden on laadittava toimenpiteet petosten torjumiseksi ja määritettävä petoksista määrättävät seuraamukset, jotka vastaavat tarkoitustaan ja joilla on riittävä pelotevaikutus, jotta voidaan varmistaa direktiivin 2003/87/EY IV a luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöjen tarkka tarkkailu ja raportointi. 2. Direktiivin 2003/87/EY 18 artiklan nojalla nimettyjen toimivaltaisten viranomaisten on, paitsi huolehdittava 10 artiklan nojalla vahvistetuista velvoitteista, tarvittaessa tehtävä yhteistyötä ja vaihdettava tietoja tämän asetuksen soveltamiseksi, myös rikkomusten havaitsemiseksi ja 1 kohdassa tarkoitettujen seuraamusten tai muiden korjaavien toimenpiteiden määräämiseksi direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan mukaisesti, niiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa, joiden tehtäviin valvonta kuuluu sen kansallisen lainsäädännön nojalla, jolla direktiivit 2003/96/EY ja (EU) 2020/262 on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. (*4) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/31/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, muiden kuin automaattisten vaakojen asettamista saataville markkinoilla koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamisesta (EUVL L 96, 29.3.2014, s. 107)." (*5) Neuvoston direktiivi 95/60/EY, annettu 27 päivänä marraskuuta 1995, kaasuöljyn ja lentopetrolin merkitsemisestä veron määräämiseksi (EYVL L 291, 6.12.1995, s. 46)." (*6) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 952/2013, annettu 9 päivänä lokakuuta 2013, unionin tullikoodeksista (EUVL L 269, 10.10.2013, s. 1)." (*7) Neuvoston asetus (EU) N:o 389/2012, annettu 2 päivänä toukokuuta 2012, hallinnollisesta yhteistyöstä valmisteverotuksen alalla ja asetuksen (EY) N:o 2073/2004 kumoamisesta (EUVL L 121, 8.5.2012, s. 1).” " |
25) |
Muutetaan liite I seuraavasti:
|
26) |
Muutetaan liitteessä II olevassa I jaksossa taulukko 1 seuraavasti:
|
27) |
Lisätään liite II a seuraavasti: ”LIITE II a Määrittämistasojen määrittäminen säänneltyihin yhteisöihin liittyviä laskentaperusteisia menetelmiä varten 1. MÄÄRITTÄMISTASOJEN MÄÄRITTÄMINEN LUOVUTETUN POLTTOAINEEN MÄÄRIÄ VARTEN Taulukon 1 epävarmuusrajoja sovelletaan luovutetun polttoaineen määriä koskevien vaatimusten kannalta merkityksellisiin määrittämistasoihin 28 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 29 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti. Epävarmuusrajat on tulkittava suurimmaksi sallituksi epävarmuudeksi polttoainevirtojen määrittämisessä raportointikauden aikana. Taulukko 1 Määrittämistasot luovutetun polttoaineen määriä varten (kunkin määrittämistason suurin sallittu epävarmuus)
Polttoaineiden poltto
2. MÄÄRITTÄMISTASOJEN MÄÄRITTÄMINEN LASKENTAKERTOIMIA JA SOVELTAMISALAKERROINTA VARTEN Säänneltyjen yhteisöjen on tarkkailtava hiilidioksidipäästöjä, jotka ovat peräisin kaikentyyppisistä polttoaineista, jotka on luovutettu kulutukseen direktiivin 2003/87/EY liitteessä III luetelluilla toimialoilla tai mainitun direktiivin 30 j artiklan mukaisesti unionin järjestelmään sisällytetyillä toimialoilla, käyttämällä tässä jaksossa vahvistettuja määrittämistasojen määritelmiä. 2.1 Määrittämistasot päästökertoimia varten Jos seospolttoaineen biomassaosuus on määritetty, määrittämistasojen on liityttävä alustavaan päästökertoimeen. Fossiilisten polttoaineiden osalta määrittämistasojen on liityttävä päästökertoimeen. Määrittämistaso 1: Säännellyn yhteisön on sovellettava jompaakumpaa seuraavista:
Määrittämistaso 2 a: Säännellyn yhteisön on sovellettava kutakin polttoainetta koskevaa maakohtaista päästökerrointa 31 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti. Määrittämistaso 2 b: Säännellyn yhteisön on johdettava polttoaineelle päästökertoimet eri hiilityyppien tehollisen lämpöarvon perusteella ja käytettävä empiirisiä korrelaatiokertoimia, jotka määritetään vähintään kerran vuodessa 32–35 artiklan ja 75 m artiklan mukaisesti. Säännellyn yhteisön on varmistettava, että korrelaatiokerroin on hyvien teknisten käytäntöjen mukainen ja että sitä sovelletaan vain sillä alueella oleviin mallin mukaisiin arvoihin, jolla se on määritetty. Määrittämistaso 3: Säännellyn yhteisön on sovellettava jompaakumpaa seuraavista:
2.2 Määrittämistasot yksikön muuntokerrointa varten Määrittämistaso 1: Säännellyn yhteisön on sovellettava jompaakumpaa seuraavista:
Määrittämistaso 2 a: Säännellyn yhteisön on sovellettava kutakin polttoainetta koskevaa maakohtaista kerrointa 31 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti. Määrittämistaso 2 b: Kaupallisten polttoaineiden osalta on käytettävä yksikön muuntokerrointa, joka on saatu kyseisen polttoaineen ostokirjanpidosta, edellyttäen, että se on määritetty hyväksyttyjen kansallisten tai kansainvälisten standardien mukaisesti. Määrittämistaso 3: Säännellyn yhteisön on määritettävä yksikön muuntokerroin 32–35 artiklan mukaisesti. 2.3 Määrittämistasot biomassaosuutta varten Määrittämistaso 1: Säännellyn yhteisön on sovellettava toimivaltaisen viranomaisen tai komission julkaisemaa sovellettavaa arvoa tai 31 artiklan 1 kohdan mukaisia arvoja. Määrittämistaso 2: Säännellyn yhteisön on sovellettava 75 m artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti hyväksyttyä arviointimenetelmää. Määrittämistaso 3 a: Säännellyn yhteisön on sovellettava analyysejä 75 m artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 32–35 artiklan mukaisesti. Jos säännelty yhteisö olettaa fossiilisen osuuden olevan 100 prosenttia 39 artiklan 1 kohdan mukaisesti, biomassaosuudelle ei määritetä määrittämistasoa. Määrittämistaso 3 b: Jos polttoaine on peräisin tuotantoprosessista, jonka syöttövirrat on määritelty ja ne ovat jäljitettävissä, säännelty yhteisö saa perustaa arvionsa prosessiin syötettävän ja sieltä poistuvan fossiilisen ja bioperäisen hiilen massataseeseen, kuten direktiivin (EU) 2018/2001 30 artiklan 1 kohdan mukaiseen massatasejärjestelmään. 2.4 Määrittämistasot soveltamisalakerrointa varten Määrittämistaso 1: Säännellyn yhteisön on sovellettava 75 l artiklan 3 tai 4 kohdan mukaista oletusarvoa. Määrittämistaso 2: Säännellyn yhteisön on sovellettava 75 l artiklan 2 kohdan e–g alakohdan mukaisia menetelmiä. Määrittämistaso 3: Säännellyn yhteisön on sovellettava 75 l artiklan 2 kohdan a–d alakohdan mukaisia menetelmiä. |
28) |
Muutetaan liite III seuraavasti:
|
29) |
Muutetaan liite IV seuraavasti:
|
30) |
Muutetaan liite V seuraavasti:
|
31) |
Lisätään liitteeseen V taulukko 2 seuraavasti: ”Taulukko 2 Vähimmäismäärittämistasot, joita sovelletaan laskentaan perustuviin menetelmiin luokkaan A kuuluvissa yhteisöissä ja 75 e artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisissa säännellyissä yhteisöissä käytettävien kaupallisten peruspolttoaineiden laskentakertoimiin
|
32) |
Lisätään liitteessä VI olevan 1 jakson taulukkoon 1 käytettyjä renkaita koskevan 47. rivin jälkeen seuraava rivi:
|
33) |
Korvataan liite IX seuraavasti: ”LIITE IX 67 artiklan 1 kohdan mukaisesti säilytettävät vähimmäistiedot Toiminnanharjoittajien, ilma-aluksen käyttäjien ja säänneltyjen yhteisöjen on säilytettävä vähintään seuraavat: 1. LAITOKSIA, ILMA-ALUKSEN KÄYTTÄJIÄ JA SÄÄNNELTYJÄ YHTEISÖJÄ KOSKEVAT YHTEISET VAATIMUKSET
2. KIINTEITÄ LAITOKSIA KOSKEVAT ERITYISTIEDOT
3. ILMAILUTOIMINTOJA KOSKEVAT ERITYISTIEDOT
4. SÄÄNNELTYJÄ YHTEISÖJÄ KOSKEVAT ERITYISTIEDOT
|
34) |
Muutetaan liite X seuraavasti:
|
35) |
Lisätään liitteet seuraavasti: ”LIITE X a POLTTOAINEEN TOIMITTAJIA JA KIINTEIDEN LAITOSTEN SEKÄ TARVITTAESSA ILMA-ALUKSEN KÄYTTÄJIEN JA LAIVAYHTIÖIDEN POLTTOAINEENKÄYTTÖÄ KOSKEVAT RAPORTIT Toiminnanharjoittajan on yhdessä niiden tietojen kanssa, jotka sisältyvät vuotuiseen päästöselvitykseen tässä asetuksessa olevan liitteen X mukaisesti, annettava raportti, joka sisältää seuraavat tiedot jokaisesta direktiivin 2003/87/EY 3 artiklan a f alakohdassa määritellyn polttoaineen hankinnasta:
LIITE X b SÄÄNNELTYJEN YHTEISÖJEN LUOVUTTAMAA POLTTOAINETTA KOSKEVAT RAPORTIT Säännellyn yhteisön on yhdessä niiden tietojen kanssa, jotka sisältyvät vuotuiseen päästöselvitykseen tässä asetuksessa olevan liitteen X mukaisesti, annettava raportti, joka sisältää seuraavat tiedot jokaisesta direktiivin 2003/87/EY 3 artiklan a f alakohdassa määritellyn polttoaineen hankinnasta:
|
2 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2024.
Tämän asetuksen 1 artiklan 24 kohtaa, 25 kohdan a alakohdan iii alakohtaa, 25 kohdan d alakohtaa, 27 kohtaa, 30 kohdan a alakohtaa, 31 ja 33 kohtaa, 34 kohdan d alakohtaa ja 35 kohtaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä heinäkuuta 2024.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 12 päivänä lokakuuta 2023.
Komission puolesta
Puheenjohtaja
Ursula VON DER LEYEN
(1) EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32.
(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2023/958, annettu 10 päivänä toukokuuta 2023, direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse ilmailun panoksesta unionin koko talouden laajuisen päästövähennystavoitteen saavuttamiseksi ja maailmanlaajuisen markkinaperusteisen toimenpiteen asianmukaisesta toteuttamisesta (EUVL L 130, 16.5.2023, s. 115).
(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2023/959, annettu 10 päivänä toukokuuta 2023, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta unionissa annetun direktiivin 2003/87/EY ja markkinavakausvarannon perustamisesta unionin kasvihuonekaasupäästöjen kauppajärjestelmään ja sen toiminnasta annetun päätöksen (EU) 2015/1814 muuttamisesta (EUVL L 130, 16.5.2023, s. 134).
(4) Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/2066, annettu 19 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta ja raportoinnista sekä komission asetuksen (EU) N:o 601/2012 muuttamisesta (EUVL L 334, 31.12.2018, s. 1).
(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/2001, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä (EUVL L 328, 21.12.2018, s. 82).
(6) Neuvoston direktiivi 2003/96/EY, annettu 27 päivänä lokakuuta 2003, energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta (EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51).
(7) Neuvoston direktiivi (EU) 2020/262, annettu 19 päivänä joulukuuta 2019, valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä (EUVL L 58, 27.2.2020, s. 4).
(8) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta (EUVL L 312, 22.11.2008, s. 3).
(9) Komission delegoitu asetus (EU) 2019/1122, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2019, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY täydentämisestä unionin rekisterin toiminnan osalta (EUVL L 177, 2.7.2019, s. 3)
(10) Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/2067, annettu 19 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta tietojen todentamisesta ja todentajien akkreditoinnista (EUVL L 334, 31.12.2018, s. 94).
(11) Komission päätös 2014/955/EU, annettu 18 päivänä joulukuuta 2014, jäteluettelosta annetun päätöksen 2000/532/EY muuttamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY mukaisesti (EUVL L 370, 30.12.2014, s. 44).
(*9) Päästökerrointa koskevat määrittämistasot liittyvät alustavaan päästökertoimeen. Materiaaliseosten osalta biomassaosuus on määritettävä erikseen. Määrittämistaso 1 on vähimmäismäärittämistaso, jota sovelletaan biomassaosuuteen luokkaan A kuuluvien laitosten tapauksessa ja kaupallisten peruspolttoaineiden tapauksessa kaikkien säänneltyjen yhteisöjen osalta 75 e artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.”
ELI: http://data.europa.eu/eli/reg_impl/2023/2122/oj
ISSN 1977-0812 (electronic edition)