This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 01979D0542-20081220
Council Decision of 21 December 1976 drawing up a list of third countries or parts of third countries, and laying down animal and public health and veterinary certification conditions, for importation into the Community of certain live animals and their fresh meat (79/542/EEC)
Consolidated text: Neuvoston päätös, tehty 21 päivänä joulukuuta 1976, luettelosta kolmansista maista tai niiden osista sekä eläinten terveyttä ja kansanterveyttä sekä eläinlääkärintodistuksia koskevista vaatimuksista tiettyjen elävien eläinten ja tuoreen lihan tuonnissa yhteisöön (79/542/ETY)
Neuvoston päätös, tehty 21 päivänä joulukuuta 1976, luettelosta kolmansista maista tai niiden osista sekä eläinten terveyttä ja kansanterveyttä sekä eläinlääkärintodistuksia koskevista vaatimuksista tiettyjen elävien eläinten ja tuoreen lihan tuonnissa yhteisöön (79/542/ETY)
1979D0542 — FI — 20.12.2008 — 027.001
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
▼M54 NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 21 päivänä joulukuuta 1976, luettelosta kolmansista maista tai niiden osista sekä eläinten terveyttä ja kansanterveyttä sekä eläinlääkärintodistuksia koskevista vaatimuksista tiettyjen elävien eläinten ja tuoreen lihan tuonnissa yhteisöön (EYV L 146, 14.6.1979, p.15) |
Muutettu:
|
|
Virallinen lehti |
||
No |
page |
date |
||
L 147 |
49 |
15.6.1979 |
||
L 70 |
18 |
13.3.1984 |
||
L 278 |
35 |
18.10.1985 |
||
L 293 |
17 |
5.11.1985 |
||
L 372 |
28 |
31.12.1985 |
||
L 243 |
34 |
28.8.1986 |
||
L 7 |
27 |
10.1.1989 |
||
L 193 |
36 |
25.7.1990 |
||
L 267 |
46 |
29.9.1990 |
||
L 195 |
43 |
18.7.1991 |
||
L 8 |
12 |
14.1.1992 |
||
L 71 |
27 |
18.3.1992 |
||
L 71 |
30 |
18.3.1992 |
||
L 124 |
42 |
9.5.1992 |
||
L 197 |
70 |
16.7.1992 |
||
L 40 |
17 |
17.2.1993 |
||
L 40 |
23 |
17.2.1993 |
||
L 108 |
129 |
1.5.1993 |
||
L 138 |
11 |
9.6.1993 |
||
L 201 |
28 |
11.8.1993 |
||
L 27 |
53 |
1.2.1994 |
||
L 137 |
72 |
1.6.1994 |
||
L 187 |
11 |
22.7.1994 |
||
L 214 |
17 |
19.8.1994 |
||
L 181 |
42 |
1.8.1995 |
||
L 190 |
9 |
11.8.1995 |
||
L 190 |
11 |
11.8.1995 |
||
L 30 |
52 |
8.2.1996 |
||
L 107 |
1 |
30.4.1996 |
||
L 267 |
29 |
19.10.1996 |
||
L 279 |
33 |
31.10.1996 |
||
L 3 |
9 |
7.1.1997 |
||
L 62 |
39 |
4.3.1997 |
||
L 295 |
37 |
29.10.1997 |
||
L 46 |
8 |
17.2.1998 |
||
L 286 |
53 |
23.10.1998 |
||
L 296 |
16 |
5.11.1998 |
||
L 83 |
77 |
27.3.1999 |
||
L 87 |
13 |
31.3.1999 |
||
L 117 |
52 |
5.5.1999 |
||
L 211 |
53 |
11.8.1999 |
||
L 300 |
30 |
23.11.1999 |
||
L 1 |
17 |
4.1.2000 |
||
L 51 |
41 |
24.2.2000 |
||
L 64 |
22 |
11.3.2000 |
||
L 74 |
19 |
23.3.2000 |
||
L 260 |
52 |
14.10.2000 |
||
L 43 |
38 |
14.2.2001 |
||
L 274 |
22 |
17.10.2001 |
||
L 17 |
41 |
24.1.2004 |
||
L 73 |
11 |
11.3.2004 |
||
L 118 |
45 |
23.4.2004 |
||
L 208 |
32 |
10.6.2004 |
||
L 240 |
7 |
10.7.2004 |
||
L 248 |
1 |
22.7.2004 |
||
L 279 |
30 |
28.8.2004 |
||
L 373 |
52 |
21.12.2004 |
||
L 72 |
35 |
18.3.2005 |
||
L 216 |
11 |
20.8.2005 |
||
L 282 |
22 |
26.10.2005 |
||
L 7 |
23 |
12.1.2006 |
||
L 93 |
65 |
31.3.2006 |
||
L 108 |
28 |
21.4.2006 |
||
L 134 |
34 |
20.5.2006 |
||
L 183 |
20 |
5.7.2006 |
||
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1791/2006, annettu 20 päivänä marraskuuta 2006, |
L 363 |
1 |
20.12.2006 |
|
L 296 |
29 |
15.11.2007 |
||
L 15 |
33 |
18.1.2008 |
||
L 207 |
36 |
5.8.2008 |
||
L 261 |
1 |
30.9.2008 |
||
L 316 |
14 |
26.11.2008 |
||
L 2 |
11 |
6.1.2009 |
Muutettu:
C 241 |
21 |
29.8.1994 |
||
|
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) |
L 001 |
1 |
.. |
L 236 |
33 |
23.9.2003 |
Oikaisu
(*) |
Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä. |
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
tehty 21 päivänä joulukuuta 1976,
luettelosta kolmansista maista tai niiden osista sekä eläinten terveyttä ja kansanterveyttä sekä eläinlääkärintodistuksia koskevista vaatimuksista tiettyjen elävien eläinten ja tuoreen lihan tuonnissa yhteisöön
(79/542/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten ja sikojen sekä tuoreen lihan tuonnissa kolmansista maista 12 päivänä joulukuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/462/ETY ( 1 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 77/98/ETY ( 2 ), ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo, ettädirektiivillä 72/462/ETY perustettu järjestelmä edellyttää luettelon laatimista kolmansista maista tai kolmansien maiden osista, joista jäsenvaltiot sallivat nautaeläinten, sikojen sekä nautaeläimistä, sioista, lampaista ja vuohista sekä kotieläiminä pidettävistä kavioeläimistä peräisin olevan tuoreen lihan tai yhden tai useamman näihin eläin- tai lihalajeihin kuuluvan eläimen tai tuoreen lihan tuonnin,
tehtäessä sekä eläinten että tuoreen lihan osalta päätöstä siitä, voidaanko maa tai maan osa ottaa mukaan luetteloon, on otettava huomioon erityisesti mainitun direktiivin 3 artiklan 2 kohdassa säädetyt perusteet,
tämän päätöksen liitteessä olevassa luettelossa mainittuja ja jäsenvaltioille perinteisesti toimittavia maita voidaan pitää kyseiset perusteet täyttävinä,
tämä luettelo laaditaan kuitenkin siten, että siihen voidaan tehdä tarvittavia muutoksia ja täydennyksiä direktiivin 72/462/ETY 30 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen; lisätietojen perusteella voi osoittautua tarpeelliseksi rajoittaa tai laajentaa oikeutta tuoda tiettyyn luokkaan kuuluvia eläimiä ja tuoretta lihaa; lisäksi tietyissä tapauksissa voi olla tarpeen täsmentää sekä eläinten että tuoreen lihan osalta ne maiden osat, joista tuonti sallitaan, ja
kolmansien maiden luettelo on yksi direktiivissä 72/462/ETY säädetyn tuontiin kolmansista maista sovellettavan yhteisön järjestelmän perusosa, ja erityisesti hygieniaa ja eläinten terveyttä koskevia muita toimenpiteitä on toteutettava kyseisen järjestelmän määrittelemiseksi; tämän vuoksi on tärkeää sallia kaikkien näiden toimenpiteiden yhteensovitettu käyttöönotto,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Sisältö ja soveltamisala
Tässä päätöksessä vahvistetaan terveyttä koskevat edellytykset elävien eläinten, hevoseläimiä lukuun ottamatta, tuonnissa yhteisöön ja tällaisten eläinten, hevoseläimet mukaan luettuina, tuoreen lihan ►M61 ————— ◄ , raakalihavalmisteita lukuun ottamatta, tuonnissa.
Tätä päätöstä ei sovelleta muina kuin kotieläiminä pidettävien eläinten tuontiin näytöksiin ja näyttelyihin, joissa näitä eläimiä ei pidetä tai jalosteta pysyvästi, eikä sirkuseläimiin tai eläimiin, jotka on tarkoitettu tieteellisiin tarkoituksiin, säilyttämistoimenpiteet ja kokeet mukaan luettuina, direktiivin 92/65/ETY liitteen C mukaisesti hyväksyttyihin yhteisöihin, laitoksiin tai keskuksiin.
Tämän päätöksen mukaisesti tapahtuvaan eläinten ja tuoreen lihan tuontiin sovelletaan muita yhteisön elintarvikelainsäädännön nojalla hyväksyttyjä tai hyväksyttäviä säännöksiä.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a) ’eläimillä’ tarkoitetaan taksoneihin Proboscidea ja Artiodactyla kuuluvien lajien maanisäkkäitä ja niiden risteytyksiä;
b) ’tilalla’ tarkoitetaan maatilaa tai muuta virallisesti valvottua maatalous-, teollisuus- tai kaupallista yritystä, myös eläintarhoja, huvipuistoja, villieläin- ja metsästysalueita, joissa eläimiä säännöllisesti pidetään tai jalostetaan;
c) ’erotelluilla muilla eläimenosilla’ tarkoitetaan muita eläimenosia, joista on kokonaan poistettu luut, rustot, henkitorvi ja suuret keuhkoputket, imusolmukkeet, sidekudos, rasva ja lima; kotieläiminä pidettyjen nautaeläinten osalta erotelluiksi muiksi eläimenosiksi katsotaan myös kokonaiset puremalihakset, jotka on leikattu direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan VIII luvun 41 kohdan A alakohdan mukaisesti.
3 artikla
Elävien eläinten yhteisöön tuontiin liittyvät edellytykset
Eläviä eläimiä saa tuoda yhteisöön ainoastaan, jos tällaiset eläimet ovat 4, 5 ja 6 artiklan mukaisia.
4 artikla
Elävien eläinten alkuperä
Eläinten on tultava kolmannesta maasta tai sen osasta, jotka luetellaan liitteessä I olevassa 1 osassa olevan taulukon 1, 2 tai 3 sarakkeessa ja joita varten vastaavassa 4 sarakkeessa on tällaisille eläimille tarkoitettu erityinen eläinlääkärintodistuksen malli.
5 artikla
Erityisedellytykset
Eläinten on täytettävä liitteessä I olevassa 2 osassa esitetyn vastaavan todistusmallin mukaisesti laaditussa asianmukaisessa todistuksessa vahvistetut vaatimukset ottaen huomioon liitteessä I olevassa 1 osassa olevan taulukon 6 sarakkeessa esitetyt erityisedellytykset ja - jos taulukon 5 sarakkeessa niin todetaan - niiden on täytettävä myös kyseisessä todistuksessa mahdollisesti vaaditut lisätakeet.
Perustuen osassa 2 määriteltyihin malleihin, kohdejäsenvaltion niin vaatiessa asianomaisten eläinten on täytettävä ne lisätodistusvaatimukset, jotka kyseiselle jäsenvaltiolle on nimetty ja sisällytetty todistukseen.
6 artikla
Yhteisöön tuotavien elävien eläinten kuljetus
1. Eläimiä ei saa lastata kuljetusvälineeseen, jos siinä kuljetetaan muita eläimiä, joita ei ole tarkoitettu yhteisöön tai joiden terveyden tila on heikompi.
2. Yhteisöön kuljetuksen aikana eläimiä ei saa purkaa kolmannen maan alueella tai sen osassa, jota ei ole hyväksytty tällaisten eläinten tuontiin yhteisöön.
3. Yhteisöön kuljetuksen aikana eläimiä ei saa siirtää maanteitse, rautateitse tai jalan sellaisen kolmannen maan alueen tai sen osan läpi, jota ei ole hyväksytty kyseisten eläinten tuontiin yhteisöön.
4. Eläinten on saavuttava yhteisön rajatarkastusasemalle kymmenen päivän kuluessa päivästä, jona ne lastattiin viejänä toimivassa kolmannessa maassa, ja niiden mukana on oltava vastaavan mallin mukaisesti laadittu eläinlääkärintodistus, jonka viejänä toimivan kolmannen maan virkaeläinlääkäri on täyttänyt ja allekirjoittanut.
Silloin kun eläimiä kuljetetaan meriteitse, kymmenen päivän määräaikaa pidennetään merimatkan keston verran. Tätä varten eläinlääkärintodistukseen on liitettävä alkuperäiskappaleena aluksen päällikön ilmoitus, joka on laadittu liitteessä I olevan 3 A osan lisäyksen mukaisesti.
7 artikla
Tuonnin jälkeen noudatettavat edellytykset
Tuonnin jälkeen ja neuvoston direktiivin 91/496/ETY mukaisesti
i) viipymättä teurastettaviksi tarkoitetut eläimet on toimitettava heti määräpaikkana olevaan teurastamoon, jossa ne on teurastettava viiden työpäivän kuluessa;
ii) jalostukseen, tuotantoon tai lihotukseen tarkoitetut eläimet sekä sirkuksiin tai huvipuistoihin-, metsästys- tai villieläinalueille tarkoitetut eläimet on toimitettava heti määräpaikkana olevalle tilalle, jonne niiden on jäätävä vähintään 30 päiväksi ennen kuin ne siirretään edelleen tilan ulkopuolelle, paitsi jos eläimet lähetetään suoraan teurastamoon.
8 artikla
Tuoreen lihan yhteisöön tuontiin liittyvät edellytykset
Yhteisöön voidaan tuoda ihmisravinnoksi tarkoitettua tuoretta lihaa, joka on peräisin 2 artiklassa määritellyistä eläimistä ja hevoseläimistä, ainoastaan, jos tällainen liha on 9-11 artiklan mukaista.
9 artikla
Tuoreen lihan alkuperä
Tuoreen lihan on tultava kolmannesta maasta tai sen osasta, jotka luetellaan liitteessä II olevassa 1 osassa olevan taulukon 1, 2 tai 3 sarakkeessa ja joita varten vastaavassa 4 sarakkeessa on kyseiselle lihalle tarkoitettu erityinen eläinlääkärintodistuksen malli.
10 artikla
Erityisedellytykset
Tuoreen lihan on täytettävä liitteessä II olevassa 2 osassa esitetyn vastaavan todistusmallin mukaisesti laaditussa asianmukaisessa todistuksessa vahvistetut vaatimukset ottaen huomioon liitteessä II olevassa 1 osassa olevan taulukon 6 sarakkeessa esitetyt erityisedellytykset ja - jos taulukon 5 sarakkeessa niin todetaan - sen on täytettävä myös kyseisessä todistuksessa vaaditut lisätakeet.
11 artikla
Tuoreen lihan esittäminen yhteisön rajatarkastusasemalla
Tuoreen lihan on saavuttava yhteisön rajatarkastusasemalle ja sen mukana on oltava vastaavan mallin mukaisesti laadittu eläinlääkärintodistus, jonka viejänä toimivan kolmannen maan virkaeläinlääkäri on täyttänyt ja allekirjoittanut.
12 artikla
Tuonnin jälkeen noudatettavat edellytykset
1. Tuonnin jälkeen seuraavat tuoreen lihan luokat on toimitettava heti määräpaikkana olevaan jalostuslaitokseen neuvoston direktiivin 97/78/EY mukaisesti:
a) ihmisravinnoksi jatkojalostuksen jälkeen tarkoitetut, luonnonvaraisten riistasorkkaeläinten nylkemättömät ruhot;
b) kotieläiminä pidettyjen nautaeläinten erotellut muut eläimenosat, jotka on tarkoitettu lihatuotteina ihmisravinnoksi sen jälkeen, kun niitä on kuumennettu keittämällä vähintään 80 °C:n sisälämpötilan saavuttamiseksi tai kun ne on steriloitu ilmatiiviisti suljetuissa astioissa Fo-arvon ≥ 3 saavuttamiseksi.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tuoteluokkien osalta määräpaikkana olevan laitoksen on oltava sen jäsenvaltion, jossa laitos sijaitsee, näiden tuotteiden käsittelyyn erityisesti hyväksymä ja rekisteröimä.
3. Jäsenvaltioiden on tiedotettava toisilleen ja komissiolle päätöksessä 2001/106/EY vahvistettuja menettelyjä noudattaen seuraavista seikoista:
a) 2 kohdassa tarkoitettujen laitosten nimet ja osoitteet sekä näiden laitosten valvonnasta vastaava paikallinen toimivaltainen viranomainen sekä
b) tuoteluokat, joiden osalta nämä laitokset on hyväksytty ja rekisteröity.
12 a artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteisön alueelle tuotavat ihmisravinnoksi tarkoitetut lihaerät, jauhettu liha mukaan luettuna, jotka on tarkoitettu kolmanteen maahan joko passittamalla välittömästi tai direktiivin 97/78/EY 12 artiklan 4 kohdan tai 13 artiklan mukaisen varastoinnin jälkeen ja joita ei ole tarkoitettu Euroopan yhteisön alueelle maahantuotavaksi, ovat seuraavien vaatimusten mukaisia:
a) ne tulevat kolmannen maan alueelta tai alueen osasta, joka on mainittu tämän päätöksen liitteessä II olevassa 1 osassa kyseisen lajin tuoreen lihan tuontia varten laaditussa luettelossa;
b) ne täyttävät kyseisen lajin eläinten terveyttä koskevat, liitteessä II olevan 2 osan kyseisen lajin eläinten terveystodistusmallin mukaiset vaatimukset;
c) niiden mukana on liitteen III mallin mukainen kyseisen kolmannen maan toimivaltaisen eläinlääkintäviranomaisen virkaeläinlääkärin allekirjoittama eläinten terveystodistus;
d) ne on saapumisrajatarkastusaseman virkaeläinlääkärin antamassa yhteisessä eläinlääkinnällisessä tuloasiakirjassa hyväksytty passitettaviksi tai varastoitaviksi (tarpeen mukaan).
12 b artikla
1. Poikkeuksena 12 a artiklaan jäsenvaltiot sallivat yhteisön kautta Venäjältä tulevien ja Venäjälle menevien erien passituksen maanteitse tai rautateitse liitteessä IV nimettyjen yhteisön tarkastusasemien välillä suoraan tai muun kolmannen maan kautta, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a) toimivaltainen eläinlääkintäviranomainen on EY:n saapumisrajatarkastusasemalla sinetöinyt erän sarjanumeroidulla sinetillä;
b) erän mukana olevissa direktiivin 97/78/EY 7 artiklassa tarkoitetuissa asiakirjoissa on jokaisella sivulla rajatarkastusasemasta vastuussa olevan toimivaltaisen viranomaisen virkaeläinlääkärin leima: ”ONLY FOR TRANSIT TO RUSSIA VIA THE EC”(”VAIN YHTEISÖN KAUTTA VENÄJÄLLE PASSITUSTA VARTEN”);
c) direktiivin 97/78/EY 11 artiklassa säädettyjä menettelyä koskevia vaatimuksia noudatetaan;
d) saapumisrajatarkastusaseman virkaeläinlääkäri on yhteisessä eläinlääkinnällisessä tuloasiakirjassa todistanut, että erä on hyväksytty passitettavaksi.
2. Direktiivin 97/78/EY 12 artiklan 4 kohdassa ja 13 artiklassa tarkoitettu erien purkaminen ja varastointi yhteisön alueelle on kielletty.
3. Toimivaltainen viranomainen tekee säännöllisiä tarkastuksia varmistaakseen, että yhteisön alueelta lähtevien erien ja tuotteiden määrä vastaa yhteisön alueelle tulevien erien ja tuotteiden määrää.
13 artikla
Todistukset
Elävien eläinten ja tuoreen lihan tuonnissa yhteisöön edellytetyt tässä päätöksessä säädetyt eläinlääkärintodistukset on laadittava liitteessä I ja II olevassa 2 osassa esitettyjen huomautusten mukaisesti. Tämä ei kuitenkaan rajoita yhteisön tasolla yhdenmukaistettujen sähköisten todistusten tai muiden hyväksyttyjen järjestelmien käyttöä.
►M54 14 ◄ artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
LIITE I
ELÄVÄT ELÄIMET
1 OSA
Luettelo kolmansista maista tai niiden osista (1)
Maa (a) |
Aluekoodi |
Alueen kuvaus |
Eläinlääkärintodistus |
Erityisedellytykset |
|
Malli(t) |
SG |
||||
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
CA – Kanada |
CA-0 |
Koko maa |
POR-X |
IVb IX |
|
CA-1 |
Koko maa, lukuun ottamatta Okanagan Valleyn aluetta British Columbiassa seuraavasti määriteltynä: — Kanadan ja Yhdysvaltojen rajalla sijaitsevasta kohdasta 120o15' pituutta, 49o leveyttä — pohjoiseen kohtaan 119o35' pituutta, 50o30' leveyttä — koilliseen kohtaan 119o pituutta, 50o45' leveyttä — etelään Kanadan ja Yhdysvaltojen rajalla sijaitsevaan kohtaan 118o15' pituutta, 49o leveyttä |
BOV-X, OVI-X, OVI-Y RUM (2) |
A |
||
CH – Sveitsi |
CH-0 |
Koko maa |
|||
CL – Chile |
CL-0 |
Koko maa |
BOV-X, OVI-X, RUM |
||
POR-X, SUI |
B |
||||
GL – Grönlanti |
GL-0 |
Koko maa |
OVI-X, RUM |
V |
|
HR – Kroatia |
HR-0 |
Koko maa |
BOV-X, BOV-Y, RUM, OVI-X, OVI-Y |
||
IS – Islanti |
IS-0 |
Koko maa |
BOV-X, BOV-Y RUM, OVI-X, OVI-Y |
||
POR-X, POR-Y |
B |
||||
ME – Montenegro |
ME-0 |
Koko maa |
I |
||
MK – entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (4) |
MK-0 |
Koko maa |
I |
||
NZ – Uusi-Seelanti |
NZ-0 |
Koko maa |
BOV-X, BOV-Y, RUM, POR-X, POR-Y OVI-X, OVI-Y |
III V |
|
PM – Saint Pierre ja Miquelon |
PM-0 |
Koko maa |
BOV-X, BOV-Y, RUM, OVI-X, OVI-Y CAM |
||
RS – Serbia (5) |
RS-0 |
Koko maa |
I |
||
(1) Rajoittamatta kolmansien maiden kanssa tehdyissä voimassa olevissa yhteisön sopimuksissa määrättyjen erityisten todistusvaatimusten soveltamista. (2) Koskee yksinomaan eläviä eläimiä, jotka eivät kuulu hirvieläimiin. (3) Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen maataloustuotteiden kaupasta tehdyn sopimuksen mukaiset todistukset, (EYVL L 114, 30.4.2002, s. 132). (4) Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia; väliaikainen koodi, joka ei vaikuta maan lopulliseen, Yhdistyneissä Kansakunnissa meneillään olevien neuvottelujen päätteeksi annettavaan nimeen (5) Lukuun ottamatta Kosovoa sellaisena kuin se määritellään 10 päivänä kesäkuuta 1999 annetussa Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1244. |
Erityisedellytykset (ks. alaviitteet kussakin todistuksessa):
”I” |
: |
Jäsenvaltiosta välittömästi teurastettaviksi lähetettyjen ja johonkin jäsenvaltioon tarkoitettujen eläinten kuljetus alueen kautta kuorma-autoissa, jotka on sinetöity sarjanumeroidulla sinetillä. Sinetin numero nautojen ja sikojen osalta on merkittävä eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/432/ETY liitteessä F olevan mallin mukaisesti annettuun terveystodistukseen ja lampaiden ja vuohien osalta eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä lampaiden ja vuohien kaupassa 28 päivänä tammikuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/68/ETY liitteessä E olevan mallin I mukaisesti annettuun terveystodistukseen. Lisäksi sinetin on oltava ehjä lähetyksen saapuessa sille rajatarkastusasemalle, jonka kautta se saapuu yhteisöön, ja sinetin numero on kirjattava Traces-järjestelmään. Toimivaltaisten eläinlääkintäviranomaisten on leimattava todistus alkuperäjäsenvaltion poistumispaikassa ennen kuljetusta kolmannen maan kautta, ja siinä on oltava merkintä ”ONLY FOR TRANSIT BETWEEN DIFFERENT PARTS OF THE EUROPEAN UNION VIA THE FORMER YUGOSLAV REPUBLIC OF MACEDONIA/MONTENEGRO/SERBIA (tarpeeton maannimi vedetään yli)” (VAIN KAUTTAKULJETUKSEEN EU:SSA ENTISEN JUGOSLAVIAN TASAVALLAN MAKEDONIAN/MONTENEGRON/SERBIAN KAUTTA). |
”II” |
: |
Alue on tunnustettu tuberkuloosista virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin BOV-X mukainen todistus. |
”III” |
: |
Alue on tunnustettu luomistaudista virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin BOV-X mukainen todistus. |
”IVa” |
: |
Alue on tunnustettu naudan tarttuvasta leukoosista (EBL) virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin BOV-X mukainen todistus. |
”IVb” |
: |
Alueella on hyväksyttyjä tiloja, jotka on tunnustettu naudan tarttuvasta leukoosista (EBL) virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin BOV-X mukainen todistus. |
”V” |
: |
Alue on tunnustettu luomistaudista virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin OVI-X mukainen todistus. |
”VI” |
: |
Maantieteelliset rajoitukset. |
”VII” |
: |
Alue on tunnustettu tuberkuloosista virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin RUM mukainen todistus. |
”VIII” |
: |
Alue on tunnustettu luomistaudista virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin RUM mukainen todistus. |
”IX” |
: |
Alue on tunnustettu Aujeszkyn taudista virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin POR-X mukainen todistus. |
2 OSA
Eläinlääkärintodistusten mallit
Mallit
”BOV-X” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille nautaeläimille (mukaan lukien Bubalus- ja Bison-lajit ja niiden risteytykset), jotka on tarkoitettu jalostukseen ja/tai tuotantoon tuonnin jälkeen. |
”BOV-Y” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille nautaeläimille (mukaan lukien Bubalus- ja Bison-lajit ja niiden risteytykset), jotka on tarkoitus teurastaa heti tuonnin jälkeen. |
”OVI-X” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille lampaille (Ovis aries) ja vuohille (Capra hircus), jotka on tarkoitettu jalostukseen ja/tai tuotantoon tuonnin jälkeen. |
”OVI-Y” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille lampaille (Ovis aries) ja vuohille (Capra hircus), jotka on tarkoitus teurastaa heti tuonnin jälkeen. |
”POR-X” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille sikaeläimille (Sus scrofa), jotka on tarkoitettu jalostukseen ja/tai tuotantoon tuonnin jälkeen. |
”POR-Y” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille sikaeläimille (Sus scrofa), jotka on tarkoitus teurastaa heti tuonnin jälkeen. |
”RUM” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli lahkoon Artiodactyla (lukuun ottamatta nautaeläimiä (myös Bubalus- ja Bison-lajit ja niiden risteytykset) ja Ovis aries-, Capra hircus-, Suidae- ja Tayassuidae-eläimiä), sekä heimoihin Rhinocerotidae ja Elephantidae kuuluville eläimille. |
”SUI” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli muille kuin kotieläiminä pidetyille heimoihin Suidae, Tayassuidae ja Tapiridae kuuluville eläimille. |
”CAM” |
: |
Liitteessä I olevassa 4 osassa määrättyjen edellytysten mukaisesti Saint Pierrestä ja Miquelonista tuotaville eläimille myönnettävän erityistodistuksen malli. |
SG (Lisätakeet):
”A” |
: |
Takeet bluetongue-taudin ja epitsoottisen verenvuototaudin varalta tehdyistä testeistä, kun kyseessä ovat eläimet, joiden osalta on myönnetty todistusmallin BOV-X (II.2.8 B kohta), OVI-X (II.2.6.D kohta tai RUM (II.2.6 kohta) mukainen todistus. |
”B” |
: |
Takeet sian vesikulaaritaudin ja klassisen sikaruton varalta tehdyistä testeistä, kun kyseessä ovat eläimet, joiden osalta on myönnetty todistusmallin POR-X (II.2.4 B kohta) ja SUI (II.2.4 B kohta) mukainen todistus. |
”C” |
: |
Takeet luomistaudin varalta tehdystä testistä, kun kyseessä ovat eläimet, joiden osalta on myönnetty todistusmallin POR-X (II.2.4 C kohta) ja SUI (II.2.4 C kohta) mukainen todistus. |
Huomautukset
a) Viejämaan on laadittava eläinlääkärintodistukset liitteessä I olevassa 2 osassa olevien, asianomaisia eläimiä vastaavien mallien mukaisesti. Niissä on oltava mallin mukaisessa numerojärjestyksessä kolmannen maan osalta vaaditut vakuutukset ja tapauksen mukaan viejänä toimivalta kolmannelta maalta tai sen osalta vaaditut lisätakeet. Jos määräpaikkana oleva EU:n jäsenvaltio niin vaatii, asianomaisia eläimiä koskevat lisätodistusvaatimukset on myös sisällytettävä alkuperäiseen eläinlääkärintodistukseen. b) Jokaiselta liitteessä I olevan 1 osan 2 ja 3 sarakkeessa olevalta erilliseltä alueelta vietäville eläimille, jotka lähetetään samaan määräpaikkaan ja kuljetetaan samassa junanvaunussa, kuorma-autossa, ilma-aluksessa tai laivassa, on laadittava yksi ainoa erillinen todistus. c) Kunkin alkuperäisen todistuksen on oltava yhdellä arkilla ja molemminpuolisena, tai jos tarvitaan enemmän kuin yksi arkki, todistuksen on oltava sellainen, että kaikista sivuista muodostuu yhtenäinen kokonaisuus siten, että sivut eivät ole erillisiä. d) Se on laadittava ainakin yhdellä sen EU:n jäsenvaltion, jonka rajatarkastusasemalla tarkastus tehdään, ja määräpaikkana olevan EU:n jäsenvaltion virallisella kielellä. Nämä jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia oman kielensä sijasta muita yhteisökieliä, jos mukana on tarpeen vaatiessa virallinen käännös. e) Jos lähetyksessä olevien erien tunnistamiseksi (todistusmallin I.28 kohdassa oleva luettelo) todistukseen kiinnitetään lisäsivuja, näiden sivujen katsotaan olevan osa alkuperäistä todistusta, ja todistuksen myöntävän virkaeläinlääkärin on allekirjoitettava ja leimattava jokainen sivu. |
f) Jos todistuksessa, myös e kohdassa tarkoitetuissa lisäluetteloissa, on enemmän kuin yksi sivu, jokaisen sivun alaosaan on laitettava sivunumero — (sivunumero) / (sivujen kokonaismäärä) — ja yläosaan toimivaltaisen viranomaisen antama todistuksen koodinumero. g) Virkaeläinlääkärin on täytettävä ja allekirjoitettava alkuperäinen todistus aikaisintaan 24 tuntia ennen kuin lähetys lastataan yhteisöön vientiä varten. Näin tehdessään viejämaan toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että noudatetaan todistuksen myöntämistä koskevia periaatteita, jotka vastaavat neuvoston direktiivissä 96/93/EY vahvistettuja periaatteita. Allekirjoituksen värin on oltava eri kuin painoväri. Samat säännöt koskevat muita leimoja kuin kohopainettuja leimoja ja vesileimoja. h) Todistuksen alkuperäiskappaleen on seurattava lähetyksen mukana EU:n rajatarkastusasemalle asti. i) Todistus on voimassa kymmenen päivää myöntämispäivästä. Kun kuljetus tapahtuu laivalla, voimassaoloaikaa pidennetään laivamatkan keston verran. Tätä varten eläinlääkärintodistukseen on liitettävä alkuperäiskappaleena aluksen päällikön ilmoitus, joka on laadittu tämän päätöksen liitteessä I olevan 3 osan lisäyksen mukaisesti. j) Eläimiä ei saa kuljettaa yhdessä sellaisten muiden eläinten kanssa, joita ei joko ole tarkoitettu Euroopan yhteisöön tai joiden terveyden tila on heikompi. k) Euroopan yhteisöön kuljetuksen aikana eläimiä ei saa purkaa kolmannen maan alueella tai sen osassa, jota ei ole hyväksytty näiden eläinten tuontiin yhteisöön. l) Toimivaltaisen viranomaisen on annettava I.2 ja II.a kohdassa tarkoitettu todistuksen viitenumero. |
Specific animal health attestation for animals quarantined in St. Pierre and Miquelon prior to export to the European Community
3 OSA
A — Lisäys eläinten merikuljetuksia varten
(Täytetään ja liitetään eläinlääkärintodistukseen, kun kuljetus Euroopan yhteisön rajalle tapahtuu vaikka vain osittainkin laivalla.)
B — Keräyskeskusten hyväksyntää koskevat edellytykset
Hyväksyttyjen keräyskeskusten on täytettävä seuraavat vaatimukset:
I Ne ovat virkaeläinlääkärin valvonnassa.
II Ne sijaitsevat keskellä aluetta, jolla ei 20 km:n säteellä 30 päivän aikana ennen paikan käyttämistä hyväksyttynä keskuksena ole virallisten tietojen mukaan ilmoitettu yhtään suu- ja sorkkatautitapausta.
III Aina ennen käyttöä hyväksyttynä keskuksena ne on puhdistettava ja desinfioitava desinfiointiaineella, joka on viejämaassa virallisesti hyväksytty edellä II kohdassa mainitun taudin tehokkaasti torjuvana desinfiointiaineena.
IV Niissä on oltava eläinkapasiteetti huomioon ottaen: a) yksinomaan tällaista käyttöä varten varatut tilat; b) tarkoituksenmukaiset helposti puhdistettavissa ja desinfioitavissa olevat tilat eläinten lastaamiseen ja lastien purkamiseen, eläinten sijoittamiseen asianmukaisella ja riittävällä tavalla sekä niiden juottamiseen, ruokintaan ja mahdollisiin hoitotoimenpiteisiin; c) tarkoituksenmukaiset tilat tarkastuksia ja eristämistä varten; d) tarkoituksenmukaiset laitteet tilojen ja eläinkuljetusautojen puhdistamiseksi ja desinfioimiseksi; e) tarkoituksenmukaiset rehun, kuivikkeen ja lannan varastointitilat; f) tarkoituksenmukainen jätevedenkeruu- ja käsittelyjärjestelmä; g) virkaeläinlääkärin toimisto.
V Niillä on oltava riittävästi eläinlääkäreitä kaikkien tehtävien suorittamiseksi.
VI Ne ottavat vastaan ainoastaan eläimet, joilla on yksilöllinen tunniste niiden jäljittämisen mahdollistamiseksi. Tämän vuoksi eläimiä hyväksyttäessä keskuksen omistajan tai siitä vastuussa olevan henkilön on varmistettava, että eläimet ovat asianmukaisesti tunnistettuja ja että niiden mukana on kyseisiä lajeja tai luokkia koskevat terveyteen liittyvät asiakirjat tai todistukset. Lisäksi tämän henkilön on kirjattava rekisteriin tai tietokantaan seuraavat tiedot ja säilytettävä ne vähintään kolmen vuoden ajan: omistajan nimi, alkuperä, saapumis- ja poistumispäivä, eläinten numero ja tunnistemerkki tai alkuperäkarjan rekisteröintinumero ja niiden määräpaikka sekä eläinkuljetuksen harjoittajan rekisteröintinumero ja eläimiä keräyskeskuksen vievien tai sieltä pois kuljettavien kuorma-autojen rekisterinumero.
VII Kaikkien eläinten, joita kuljetetaan keräyskeskusten kautta, on täytettävä kyseisen luokan Euroopan yhteisöön tuontia koskevat terveysvaatimukset.
VIII Euroopan yhteisöön vietäväksi tarkoitetut, keräyskeskuksen kautta kulkevat eläimet on kuuden päivän kuluessa saapumisesta lastattava ja kuljetettava suoraan viejämaan rajalle seuraavasti: a) ne eivät saa olla kosketuksissa muiden kuin Euroopan yhteisöön tuontia koskevat terveysvaatimukset kyseisen eläinluokan osalta täyttävien sorkkaeläinten kanssa; b) ne on jaettuna lähetyksiin siten, että missään lähetyksessä ei ole samanaikaisesti jalostus- tai tuotantoeläimiä ja viipymättä teurastettaviksi tarkoitettuja eläimiä; c) ne on kuljetettava kuljetusvälineissä tai konteissa, jotka on ennalta puhdistettu ja desinfioitu desinfiointiaineella, joka on viejämaassa virallisesti hyväksytty edellä II kohdassa mainitun taudin tehokkaasti torjuvana desinfiointiaineena, ja jotka on varustettu siten, ettei niistä kuljetuksen aikana voi valua tai pudota ulosteita, virtsaa, kuivikkeita tai rehua.
IX Kun yhteisöön vietäviä eläimiä koskevat vaatimukset edellyttävät testausta tietyssä määräajassa ennen lastausta, kyseiseen määräaikaan lasketaan kuuluvaksi enintään kuuden päivän pituinen keräysaika, joka alkaa eläinten saapumisesta hyväksyttyyn keskukseen.
X Viejämaan on nimettävä jalostus- ja tuotantoeläimien osalta hyväksytyt keskukset ja teuraseläinten osalta hyväksytyt keskukset ja ilmoitettava komissiolle ja jäsenvaltioiden toimivaltaisille keskusviranomaisille näiden paikkojen nimet ja osoitteet sekä niitä koskevat päivitetyt tiedot säännöllisesti.
XI Viejämaan on määritettävä hyväksyttyihin keskuksiin sovellettavat viralliset valvontamenettelyt ja varmistettava, että valvontaa toteutetaan.
XII Ne on tarkastettava säännöllisesti sen varmistamiseksi, että hyväksymisvaatimukset täyttyvät. Jos hyväksymisvaatimukset eivät enää täyty ja hyväksyntä peruutetaan, hyväksyntä voidaan palauttaa ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen pystyy varmistamaan, että keskus täyttää kaikki edellä mainitut vaatimukset.
C — Materiaaleja ja testausmenettelyjä koskevat standardointiprotokollat
Tuberkuloosi (TBL)
Yksittäisessä nahansisäisessä tuberkuliinitutkimuksessa käytetään boviinituberkuliinia, ja se tehdään direktiivin 64/432/ETY liitteen B mukaisesti. Sikaeläinten heimon eläinten yksittäisessä nahanalaisessa tuberkuliinitutkimuksessa käytetään aviäärituberkuliinia, ja se tehdään direktiivin 64/432/ETY liitteen B mukaisesti, paitsi että pistopaikka on korvan tyven irtonainen nahka.
Luomistauti eli bruselloosi (Brucella abortus) (BRL)
Seroagglutinaatiotesti, komplementin sitoutumistesti, puskuroitu brusella-antigeenitesti ja entsyymi-immunologinen määritys (ELISA-testi) on tehtävä direktiivin 64/432/ETY liitteen C mukaisesti.
Luomistauti eli bruselloosi (Brucella melitensis) (BRL)
Testi on tehtävä direktiivin 91/68/ETY liitteen C mukaisesti.
Nautojen tarttuva leukoosi (EBL)
Agargeeli-immunodiffuusiotutkimus ja entsyymi-immunologinen määritys (ELISA-testi) on tehtävä neuvoston direktiivin 64/432/ETY liitteessä D olevan II luvun A ja C kohdan mukaisesti.
Bluetongue-tauti (BTG)
A. Esto-ELISA- tai kilpaileva (kompetitiivinen ) ELISA-testi on tehtävä seuraavalla tavalla:
Kilpailevalla ELISA-testillä, jossa käytetään monoklonaalista 3-17-A3-vasta-ainetta, voidaan havaita kaikki bluetongue-tautiviruksen (BTV) tunnetut serotyypit.
Testissä on periaatteena, että BTV-antigeenin ja ryhmäspesifisen monoklonaalisen vasta-aineen (3-17-A3) reaktio keskeytetään lisäämällä testiseerumia. Testiseerumissa olevat BTV-vasta-aineet estävät monoklonaalisen vasta-aineen (MAb) reagoinnin ja heikentävät odotettua värimuutosta entsyymimerkityn hiirivasta-aineen ja kromogeenin/substraatin lisäämisen jälkeen. Seerumit voidaan testata yhtenä 1:5 laimennoksena (spot-testimenetelmä — lisäys 1) tai ne voidaan titrata (seerumin titrausmenetelmä — lisäys 2) kunnes saadaan positiivisen reaktion laimennuspäätepiste. Positiivisena pidetään yli 50 %:n inhibitioarvoja.
Aineet ja reagenssit:
1. Tarkoituksenmukaiset ELISA-mikrotiitterilevyt.
2. Antigeeni: soluista erotettuna konsentraattina, valmistetaan jäljempänä kuvatulla tavalla ja säilytetään joko -20 °C:ssa tai -70 °C:ssa.
3. Estopuskuri: 0,3 % BTV-negatiivista täysikasvuisen naudan seerumia sisältävää fosfaattipuskuroitua suolaliuosta (PBS), 0,1 % (v/v) Tween-20:tä (polyoksietyleeni-sorbitoni-monolauraatti-siirapin muodossa) PBS:ssa.
4. Monoklonaalinen vasta-aine: 3-17-A3 (hybridomakudosviljelmän supernatanttina), kohdistettu ryhmäspesifistä VP7 polypeptidiä vastaan, varastoidaan -20 °C:ssa tai kylmäkuivataan, laimennetaan estopuskurilla 1/100 ennen käyttöä.
5. Konjugaatti: kanin antihiiriglobuliini (absorboituna ja eluoituna) retikkaperoksidaasiin konjugoituna ja säilytettynä pimeässä 4 °C:ssa.
6. Kromogeeni ja substraatti: ortofenyleenidiamiini (OPD-kromogeeni) loppupitoisuutena 0,4 mg/ml steriilissä tislatussa vedessä. Vetyperoksidi (30 % w/v-substraatti) 0,05 % v/v lisätään välittömästi ennen käyttöä (5 μl H2O2 / 10 ml OPD). (OPD:tä on käsiteltävä varoen — on käytettävää kumikäsineitä — tuotetta epäillään mutageeniseksi.)
7. Rikkihappoa, 1 M: 26,6 ml happoa lisätään 473,4 ml:aan tislattua vettä. (Huom.: happo on aina lisättävä veteen, ei koskaan vettä happoon.)
8. Orbital-ravistelija.
9. ELISA-levynlukija (testi voidaan lukea silmämääräisesti).
Testitapa
Cc: konjugaattikontrolli (ei seerumia / ei monoklonaalista vasta-ainetta); C++: vahva positiivinen seerumikontrolli; C+: heikko positiivinen seerumikontrolli; C-: negatiivinen seerumikontrolli; Cm: monoklonaalinen vasta-ainekontrolli (ei seerumia).
LISÄYS 1: Spot-laimennuksen (1:5) testikaavake (40 seerumia/levy)
Kontrollit |
Testiseerumit |
|||||||||||
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
8 |
9 |
10 |
11 |
12 |
|
A |
Cc |
C- |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
8 |
9 |
10 |
B |
Cc |
C- |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
8 |
9 |
10 |
C |
C++ |
C++ |
||||||||||
D |
C++ |
C++ |
||||||||||
E |
C+ |
C+ |
||||||||||
F |
C+ |
C+ |
||||||||||
G |
Cm |
Cm |
40 |
|||||||||
H |
Cm |
Cm |
40 |
LISÄYS 2: Seerumititraation testikaavake (10 seerumia/levy)
Kontrollit |
Testiseerumit |
|||||||||||
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
8 |
9 |
10 |
11 |
12 |
|
A |
Cc |
C- |
1:5 |
1:5 |
||||||||
B |
Cc |
C- |
1:10 |
1:10 |
||||||||
C |
C++ |
C++ |
1:20 |
1:20 |
||||||||
D |
C++ |
C++ |
1:40 |
1:40 |
||||||||
E |
C+ |
C+ |
1:80 |
1:80 |
||||||||
F |
C+ |
C+ |
1:160 |
1:160 |
||||||||
G |
Cm |
Cm |
1:320 |
1:320 |
||||||||
H |
Cm |
Cm |
1:640 |
1:640 |
Testitapa:
Konjugaattikontrolli (Cc) |
: |
BTV-antigeenia ja konjugaattia sisältävät kuopat 1A ja 1B ovat sokeakoe, jolla voidaan kalibroida ELISA-lukija. |
MAb-kontrolli (Cm) |
: |
Sarakkeet 1 ja 2, rivit G ja H ovat monoklonaalinen vasta-ainekontrolli, joka sisältää BTV-antigeenia, monoklonaalista vasta-ainetta ja konjugaattia. Kuopista näkyy enimmäisväri. Tämän kontrollin optisen tiheyden keskiarvo vastaa 0 prosentin inhibitioarvoa. |
Positiivinen kontrolli (C++, C+) |
: |
Sarakkeet 1 ja 2, rivit C-D-E-F. Nämä kuopat sisältävät BTV-antigeenia, BTV:n vahvaa ja heikkoa positiivista antiseerumia, MAb:ta ja konjugaattia. |
Negatiivinen kontrolli (C-) |
: |
Kuopat 2A ja 2B ovat negatiivisia kontrolleja, jotka sisältävät BTV-antigeenia, BTV:n negatiivista antiseerumia, MAb:ta ja konjugaattia. |
Testiseerumi |
: |
Laajamittaisissa serologisissa tutkimuksissa ja nopeissa seulontatesteissä seerumit voidaan testata yhtenä laimennoksena 1:5 (lisäys 1). Vaihtoehtoisesti 10 seerumia voidaan testata laimennusvälillä 1:5-1:640 (lisäys 2). Tulokseksi saadaan tietoja testiseerumien vasta-aineiden pitoisuuksista. |
Menettely:
1. BTV-antigeeni laimennetaan pitoisuudeltaan esititrattuun puskuroituun suolaliuokseen (PBS). Sonikoidaan hetken aikaa yhteen kasautuneiden virusten hajottamiseksi (ellei tätä laitetta ole käytettävissä, pipetoidaan voimakkaasti) ja liuosta annostellaan 50 μl ELISA-levyn jokaiseen kuoppaan. Reunoja naputtamalla antigeeni jaetaan tasaisesti levylle.
2. Inkuboidaan 37 °C:ssa 60 minuuttia orbital-ravistelijassa. Levyt pestään kolmeen kertaan huuhtelemalla ja kuopat tyhjennetään epästeriilillä puskuroidulla suolaliuoksella (PBS) ja kuivataan imupaperilla.
3. Kontrollikuopat: Lisätään 100 μl estopuskuria Cc-kuoppiin. Lisätään 50 μl positiivisia ja negatiivisia kontrolliseerumeita laimennoksena 1:5 (10 μl seerumeita + 40 μl estopuskuria) kuoppiin C-, C+ ja C++. Lisätään 50 μl estopuskuria MAb-kontrollikuoppiin.
Spot-titrausmenetelmä: Jokaista testiseerumia lisätään laimennoksena 1:5 (10 μl seerumeita + 40 μl estopuskuria) estopuskurissa kahteen rinnakkaiskuoppaan riveillä 3-12.
Tai
Seerumin titrausmenetelmä: Kustakin testinäytteestä valmistetaan 1:2 laimennossarja (1:5-1:640) estopuskurissa poikki levyn kahdeksaan kuoppaan käyttäen yhtä kuoppariviä (riveille 3-12).
4. Heti testiseerumien lisäämisen jälkeen MAb laimennetaan 1:100 estopuskurilla ja levyn kaikkiin kuoppiin sokeakoekuoppaa lukuun ottamatta lisätään 50 μl.
5. Inkuboidaan 37 °C:ssa 60 minuuttia orbital-ravistelijassa. Levyt pestään kolmeen kertaan PBS:llä ja kuivataan imupaperilla.
6. Kanin hiirivasta-aineen konsentraatti laimennetaan suhteessa 1/ 5 000 estopuskuriin ja levyn kaikkiin kuoppiin lisätään 50 μl.
7. Inkuboidaan 37 °C:ssa 60 minuuttia orbital-ravistelijassa. Levyt pestään kolmeen kertaan PBS:lla ja kuivataan imupaperilla.
8. OPD sulatetaan ja välittömästi ennen käyttöä lisätään 5 μl 30-prosenttista vetyperoksidia jokaista OPD:n 10 ml:aa kohti. Levyn jokaiseen kuoppaan lisätään 50 μl. Värin muuttumista odotetaan noin 10 minuuttia ja reaktio keskeytetään 1 M:lla rikkihappoa (50 μl/kuoppa). Värin pitäisi muuttua MAb-kontrollikuopissa ja BTV-vasta-aineettomissa seerumikuopissa.
9. Levyt tutkitaan joko silmämääräisesti tai spektrofotometrin avulla ja tulokset kirjataan.
Tulosten määritys:
Tietokoneohjelmiston avulla tulostetaan OD-arvot (optinen tiheys) ja inhibitioprosentti (PI) testi- ja kontrolliseerumeille vertaamalla tuloksia antigeenikontrollikuoppien keskiarvoihin. OD- ja PI-arvoja käytetään arvioitaessa, onko testitulos hyväksyttävissä rajoissa. MAb-kontrollin (antigeeni sekä MAb, jos ei testiseerumeita) yläraja-arvot (UCL) ja alaraja-arvot (LCL) ovat OD-arvojen 0,4 ja 1,4 välillä. Kaikki ne levyt, jotka eivät täytä edellä olevia perusteita, on hylättävä.
Jos tietokoneohjelmistoa ei ole käytettävissä, OD-arvot tulostetaan ELISA-tulostimella. 100 %:n arvoa vastaava OD-arvon keskiarvo lasketaan antigeenikontrollikuopille. 50 %:n OD-arvo määritetään ja kunkin näytteen positiivisuus ja negatiivisuus lasketaan manuaalisesti.
Inhibitioprosentti (PI) -arvo = 100 - (kunkin testikontrollin OD / Cm:n OD:n keskiarvo) × 100.
Negatiivista kontrolliseerumia sisältävien rinnakkaiskuoppien PI-arvojen olisi oltava välillä +25 % ja -25 % ja rinnakkaisten nollakoekuoppien PI-arvojen välillä +95 % ja +105 %. Näiden rajojen ulkopuolella olevat arvot eivät välttämättä merkitse sitä, ettei lukemaa voisi hyväksyä, mutta viittaavat siihen, että on kehittymässä taustaväri. Vahvojen positiivisen kontrolliseerumien PI-arvojen olisi oltava välillä +81 % ja +100 % ja heikkojen positiivisten kontrolliseerumien välillä +51 % ja +80 %.
Testiseerumien diagnostinen raja-arvo on 50 % (PI 50 % tai OD 50 %). Näytteet, joiden PI-arvot ovat >50 %, ovat negatiivisia. Rinnakkaiskuoppien raja-arvot ylittäviä tai alittavia näytteitä pidetään epäilyttävinä. Tällaiset näytteet voidaan testata uudelleen spot-testillä ja/tai titraamalla. Positiiviset näytteet voidaan titrata, jolloin selviää näytteen positiivisuuden taso.
Silmämääräinen tulosten luku: Positiiviset ja negatiiviset näytteet erottaa silmämääräisesti helposti; heikkojen positiivisten tai vahvojen negatiivisten näytteiden silmämääräinen tulkinta saattaa olla vaikeampaa.
BTV-ELISA-antigeenin esikäsittely:
1. 40-60 Roux-pulloa, joissa on BHK-21-soluviljelmää, pestään kolme kertaa seerumittomalla Eagle-kasvualustalla ja infektoidaan BTV:n serotyypin 1 avulla seerumittomalla Eagle-kasvualustalla.
2. Inkuboidaan 37 °C:ssa ja solutuhovaikutus (CPE) tutkitaan päivittäin.
3. Kun CPE tulee esille 90-100-prosenttisesti okaisen Roux-pullon solulevyllä, virus kerätään ravistamalla solut irti seinämästä.
4. Solut sentrifugoidaan pohjalle nopeudella 2 000-3 000 kierrosta minuutissa.
5. Supernatantti heitetään pois ja solut suspendoidaan uudelleen noin 30 ml:ssa puskuroitua suolaliuosta (PBS), jossa on 1 % ”Sarkosyliä” ja 2 ml fenyylimetyylisulfonyylifluoridia (lysis-puskuri). Tämä voi aiheuttaa solujen hyytelöitymistä, jolloin on lisättävä enemmän lysis-puskuria. (HUOM: Fenyylimetyylisulfonyylifluoridi on vaarallista, sitä on käsiteltävä äärimmäisen huolellisesti.)
6. Soluja sonikoidaan 60 sekuntia 30 mikronin amplitudilla toimivan ultraäänisondin avulla.
7. Sentrifugoidaan kymmenen minuutin ajan nopeudella 10 000 kierrosta minuutissa.
8. Supernatantti varastoidaan +4 °C:seen ja pohjalla oleva solunappi suspendoidaan uudelleen 10-20 ml:aan lysis-puskuria.
9. Sonikoidaan ja sentrifioidaan. Supernatantti kerätään talteen kussakin vaiheessa, kaikkiaan kolme kertaa.
10. Kerätyt supernatantit yhdistetään ja sentrifugoidaan nopeudella 24 000 kierrosta minuutissa (100 000 g) 120 minuutin ajan +4 °C:n lämpötilassa 5 ml:n tyynyllä 40 %:sta sakkaroosia (w/v PBS:ssä) käyttäen Beckmannin 30 ml:n sentrifugiputkia ja SW 28 -roottoria.
11. Supernatantti heitetään pois, putket tyhjennetään hyvin ja solunappi suspendoidaan uudelleen puskuroidussa suolaliuoksessa (PBS) ultraäänen avulla. Antigeeni varastoidaan määräosissa -20 °C:ssa.
BTV-ELISA-antigeenin titraus:
Bluetongue-taudin ELISA-antigeeni titrataan epäsuoralla ELISA-tekniikalla. Antigeenin kaksoislaimennokset titrataan monoklonaaliseen vasta-aineen 3-17-A3 vakiolaimennoksella (1/100). Testitapa on seuraava:
1. BTV-antigeeni laimennetaan 1:20 PBS:llä mikrotiitterilevyllä kaksoislaimennosten (50 μl/kuoppa) sarjana käyttäen monikanavapipettiä.
2. Inkuboidaan orbital-ravistelijassa tunnin ajan 37 °C:ssa.
3. Levyt pestään kolmeen kertaan puskuroidulla suolaliuoksella (PBS).
4. Monoklonaalista vasta-ainetta 3-17-A3 (laimennos 1/100) lisätään 50 μl mikrotiitterilevyn jokaiseen kuoppaan.
5. Inkuboidaan orbital-ravistelijassa tunnin ajan 37 °C:ssa.
6. Levyt pestään kolmeen kertaan puskuroidulla suolaliuoksella (PBS).
7. Mikrotiitterilevyn jokaiseen kuoppaan pannaan 50 μl kanin hiirivasta-aineglobuliinia konjugoituneena retikka-peroksidaasiin, joka on laimennettu esititrattuun optimaaliseen pitoisuuteen.
8. Inkuboidaan orbital-ravistelijassa tunnin ajan 37 °C:ssa.
9. Lisätään substraatti ja kromogeeni kuten edellä. Reaktio pysäytetään 10 minuutin kuluttua lisäämällä 1 M:sta rikkihappoa (50 μl/kuoppa).
Koska vertailukokeessa monoklonaalista vasta-ainetta on oltava ylimäärin, on valittava antigeenilaimennos, joka on titrauskäyrällä (eikä tasaisella alueella), joka antaa suunnilleen 0,8 OD:n kymmenen minuutin jälkeen.
B) Agargeeli-immunodiffuusiotutkimus on tehtävä seuraavalla tavalla:
Antigeeni:
Presipitoiva antigeeni valmistetaan missä tahansa soluviljelmässä, jossa BTV:n referenssikanta jakautuu nopeasti. Suositellaan BHK- tai Vero-soluja. Antigeeni esiintyy viruskasvun lopussa supernatantissa, mutta ollakseen tehokas se on väkevöitävä 50-100-kertaiseksi. Tähän päästään millä tahansa proteiinien väkevöinnin standardimenetelmällä; virus voidaan inaktivoida lisäämällä 0,3 % (v/v) beeta-propiolaktonia.
Tunnettu positiivinen kontrolliseerumi:
Kansainvälistä vertailuseerumia ja antigeenia käyttäen valmistetaan kansallinen vertailuseerumi, joka standardoidaan optimaalisen suhteen aikaansaamiseksi kansainvälisen seerumin kanssa. Tämä seerumi kylmäkuivataan ja sitä käytetään kaikkien testien tunnettuna kontrolliseerumina.
Testiseerumi
Menettely |
: |
Kaadetaan 1-prosenttista agaroosia boraatti- tai natriumbarbitolipuskurissa, pH 8,5-9,0, vähintään 3,0 mm:n syvyiseen petrimaljaan. Agariin leikataan seitsemän kosteudesta vapaata, halkaisijaltaan 5,0 mm:n kuoppaa. Kuviossa keskelle tulee yksi kuoppa ja sen ympärille 3 cm:n säteellä kuusi kuoppaa. Keskimmäinen kuoppa täytetään standardiantigeenilla. Kehällä olevat kuopat 2, 4 ja 6 täytetään tunnetuilla positiivisilla seerumeilla, kuopat 1, 3 ja 5 testiseerumeilla. Petrimaljoja inkuboidaan enintään 72 tuntia huoneenlämmössä kosteassa hyvin suljetussa tilassa. |
Tulkinta |
: |
Testiseerumi on positiivinen, jos se muodostaa määrätyn presipitaatioviivan antigeenin kanssa sekä täysin samanlaisen viivan kontrolliseerumin kanssa. Testiseerumi on negatiivinen, ellei se muodosta määrättyä viivaa antigeenin kanssa eikä taivuta kontrolliseerumin viivaa. Petrimaljoja on tutkittava tummaa taustaa vasten ja epäsuorassa valossa. |
Epitsoottinen verenvuototauti (EHD)
Agargeeli-immunodiffuusiotutkimus on tehtävä seuraavalla tavalla:
Antigeeni:
Presipitoiva antigeeni valmistetaan missä tahansa soluviljelmässä, jossa asianomaiset epitsoottisen verenvuototaudin serotyypit lisääntyvät nopeasti. Suositellaan BHK- tai Vero-soluja. Antigeeni esiintyy viruskasvun lopussa supernatantissa, mutta ollakseen tehokas se on väkevöitävä 50-100-kertaiseksi. Tähän päästään millä tahansa proteiinien väkevöinnin standardimenetelmällä; virus voidaan inaktivoida lisäämällä 0,3 % (v/v) beeta-propiolaktonia.
Tunnettu positiivinen kontrolliseerumi:
Kansainvälistä vertailuseerumia ja antigeenia käyttäen valmistetaan kansallinen vertailuseerumi, joka standardoidaan optimaalisen suhteen aikaansaamiseksi kansainvälisen seerumin kanssa. Tämä seerumi kylmäkuivataan ja sitä käytetään kaikkien testien tunnettuna kontrolliseerumina.
Testiseerumi
Menettely |
: |
Kaadetaan 1-prosenttista agaroosia boraatti- tai natriumbarbitolipuskurissa, pH 8,5-9,0, vähintään 3,0 mm:n syvyiseen petrimaljaan. Agariin leikataan seitsemän kosteudesta vapaata, halkaisijaltaan 5,0 mm:n kuoppaa. Kuviossa keskelle tulee yksi kuoppa ja sen ympärille 3 cm:n säteellä kuusi kuoppaa. Keskimmäinen kuoppa täytetään standardiantigeenilla. Kehällä olevat kuopat 2, 4 ja 6 täytetään tunnetuilla positiivisilla seerumeilla, kuopat 1, 3 ja 5 testiseerumeilla. Petrimaljoja inkuboidaan enintään 72 tuntia huoneenlämmössä kosteassa hyvin suljetussa tilassa. |
Tulkinta |
: |
Testiseerumi on positiivinen, jos se muodostaa määrätyn presipitaatioviivan antigeenin kanssa sekä täysin samanlaisen viivan kontrolliseerumin kanssa. Testiseerumi on negatiivinen, ellei se muodosta määrättyä viivaa antigeenin kanssa eikä taivuta kontrolliseerumin viivaa. Petrimaljoja on tutkittava tummaa taustaa vasten ja epäsuorassa valossa. |
Nautojen tarttuva rinotrakeiitti (IBR) / tarttuva pustulaarinen vulvovaginiitti (IPV)
A) Seerumineutralisaatiotesti on tehtävä seuraavalla tavalla:
Seerumi |
: |
Kaikki seerumit inaktivoidaan 56 °C:ssa 30 minuuttia ennen käyttöä. |
Menettely |
: |
Mikrotiitterilevyllä tehtävässä seerumineutralisaatiotestissä, jossa virusmäärä on vakio ja seerumimäärä vaihtelee, käytetään MDBK- tai muita herkkiä soluja. Käytetään Colorado- tai Oxford- viruskantaa taikka muuta vertailukantaa annoksena 100 TCID50 / 0,025 ml. Inaktivoidut laimentamattomat seeruminäytteet sekoitetaan yhtä suureen määrään (0,025 ml) virussuspensiota. Virus/seerumiseoksia inkuboidaan 24 tuntia 37 °C:ssa mikrotiitterilevyillä ennen MDBK-solujen lisäämistä. Soluja käytetään sellaisena pitoisuutena, että ne muodostavat 24 tunnin kuluttua ehjän yksikerroksisen viljelmän. |
Kontrollit |
: |
i) virustitraus, ii) seerumin toksisuuskontrolli, iii) siirrostamattomat kontrollisolut, iv) vertailuantiseerumit. |
Tulkinta |
: |
Neutralisaatiotestin tulokset ja käytetyn viruksen pitoisuus kirjataan 3-6 päivän 37 °C:ssa tapahtuneen inkuboinnin jälkeen. Seerumi todetaan negatiiviseksi ellei laimennoksella ½ (laimentamaton seerumi) tapahdu neutralisoitumista. |
B) Nautojen tarttuvaa rinotrakeiittia koskevista lisätakeista taudista vapaisiin jäsenvaltioihin tai niiden taudista vapaille alueille tarkoitettujen nautojen osalta tehdyn komission päätöksen 93/42/ETY mukaisesti tunnustetut muut testit.
Suu- ja sorkkatauti (FMD)
A) Näytteenotto ruokatorvesta/nielusta ja testaus on suoritettava seuraavalla tavalla:
Reagenssit |
: |
Ennen näytteenottoa on valmistettava kuljetuselatusaine. Kuljetuselatusainetta pannaan 2 ml kuhunkin näytepurkkiin. Purkkien on kestettävä pakastus kiinteällä CO2:lla tai nestetypessä. Näyte otetaan tarkoitukseen valmistetun kaapimen (sputum collector) avulla tai ”probang”-tekniikalla. Näyte otetaan siten, että kaavinkuppi työnnetään eläimen suuhun kielen ylitse ruokatorven yläosaan. Ruokatorven yläosasta ja nielusta yritetään kaapia pintakudosta raaputtamalla sivusuuntaisesti ja dorsaalisesti. Kaavin vedetään pois mieluummin sen jälkeen, kun eläin on niellyt; kupin on oltava täynnä ja siinä on oltava sekaisin limaa, sylkeä, ruokatorvinestettä ja pintakudosta. Varmistetaan, että jokaisessa näytteessä on näkyvillä pintakudosta. Rajuja verenvuotoa aiheuttavia liikkeitä on vältettävä. Joistakin eläimistä otettuihin näytteisiin on saattanut sekoittua paljon pötsin sisältöä. Siinä tapauksessa näytteet heitetään pois ja eläimen suu huuhdellaan vedellä tai mieluummin fysiologisella suolaliuoksella ennen kuin toimenpide uusitaan. |
Näytteiden käsittely |
: |
Jokaisen probang-kuppiin kerätyn näytteen laatu tutkitaan, 2 ml sen sisällöstä lisätään samaan määrään kuljetuselatusainetta ja tämä seos siirretään pakastuksenkestävään purkkiin. Purkit suljetaan ilmatiiviisti, sinetöidään, desinfioidaan ja varustetaan nimilapuilla. Näytteet säilytetään viileässä (+ 4 °C), ja ne tutkitaan 3-4 tunnin sisällä tai asetetaan hiilihappojäähän (- 69 °C) tai nestetyppeen ja säilytetään pakastettuina tutkimukseen asti. Jokaisen näytteenoton jälkeen probang-kuppi desinfioidaan ja pestään kolmeen kertaan puhtaalla vedellä. |
Suu- ja sorkkatautiviruksen varalta tehtävä testi |
: |
Näytteet siirrostetaan primaareihin naudan kilpirauhassoluviljelmiin käyttäen vähintään kolmea pulloa näytettä kohti. Muita soveltuvia soluja, esimerkiksi naudan- tai sianmunuaisen primaarisoluja, voidaan myös käyttää, mutta on muistettava, että nämä solut eivät ole kovin herkkiä suu- ja sorkkatautiviruksen tietyille kannoille. Pullot inkuboidaan 37 °C:ssa sylinterikojeessa ja niitä tutkitaan päivittäin 48 tunnin ajan solutuhovaikutuksen (CPE) havaitsemiseksi. Jos tulokset ovat negatiiviset, viljelmät siirretään sokkona uusiin viljelmiin ja niitä tutkitaan 48 tunnin ajan. Jokainen CPE:n spesifisyys on varmistettava. |
Suositeltavat kuljetuselatusaineet:
1. Fosfaattipuskuri 0,08 M, pH 7,2, joka sisältää 0,01 % naudan seerumialbumiinia, 0,002 % fenolipunaista 0,002 % ja antibiootteja.
2. Kudosviljelyn elatusaine (esim. Eaglen MEM), joka sisältää 0,01 % 0,04-molaarista Hepes-puskuria, 0,01 % naudan seerumialbumiinia ja antibiootteja, pH 7,2.
3. Seuraavat antibioottimäärät lisätään kuljetuselatusaineen lopullista ml:aa kohti: penisilliini 1 000 IU, neomysiinisulfaatti 100 IU, polymyksiini-B-sulfaatti 50 IU, mykostatiini 100 IU.
B) Virusneutralisaatiotesti on tehtävä seuraavalla tavalla:
Reagenssit |
: |
FMD-antigeenia valmistetaan varastoon soluviljelmissä tai naudan kielellä ja antigeeni varastoidaan -70 °C:n lämpötilassa tai alle -20 °C:n lämpötilassa, kun ensin on lisätty 50 % glyserolia. Tämä on varastoantigeeni. Suu- ja sorkkatautivirus on stabiili näissä olosuhteissa eikä virusmäärä juurikaan muutu kuukausien kuluessa. |
Menettely |
: |
Testi suoritetaan tasapohjaisilla kudosviljelmiin tarkoitetuilla mikrotiitterilevyillä käyttäen herkkiä soluja kuten IB-RS-2, BHK-21 tai vasikan munuaissoluja. Testiseerumit laimennetaan ¼ seerumittomalla soluviljelyelatusaineella, johon on lisätty 100 IU/ml neomysiiniä tai muuta soveltuvaa antibioottia. Seerumit inaktivoidaan 56 °C:ssa 30 minuutissa ja niitä käytetään 0,05 ml:n erissä kaksoissarjojen valmistamiseen mikrotiitterilevyillä käyttäen 0,05 ml:n laimennossilmukoita. Tämän jälkeen jokaiseen kuoppaan lisätään esititrattua virusta, joka on myös laimennettu seerumittomalla soluviljelyelatusaineella, jossa on virusta 100 TCID50 / 0,05 ml. Inkuboidaan tunnin ajan 37 °C:ssa, jonka jälkeen jokaiseen kuoppaan lisätään 0,05 ml solususpensiota, joka sisältää 0,5-1,0 × 106 solua/ml soluviljelyelatusainetta, jossa on suu- ja sorkkataudin vasta-aineesta vapaata seerumia, ja levyt sinetöidään. Levyt inkuboidaan 37 °C:ssa. Yksikerroksiset viljelmät muuttuvat yhtenäisiksi tavallisesti 24 tunnin sisällä. Tavallisesti CPE on kehittynyt 48 tunnissa niin paljon, että tulos on luettavissa mikroskoopilla. Tällöin voidaan tehdä lopullinen mikroskooppiluenta tai levyt voidaan kiinnittää ja värjätä makroskooppista luentaa varten esimerkiksi käyttäen fysiologista suolaliuosta, jossa on 10 % formolia ja 0,05 % metyleenisiniä. |
Kontrollit |
: |
Jokaisessa testissä on mukana homologinen tunnettu antiseerumi, solukontrolli, seerumin toksisuuskontrolli, elatusainekontrolli ja virustitraus, jonka perusteella lasketaan testiin sisältyvien virusten todellinen määrä. |
Tulkinta |
: |
Solutuhovaikutusta osoittavia kuoppia pidetään tartunnan saaneina ja neutralointipitoisuudet ilmaistaan seerumi-virusseoksissa esiintyvän seerumin, joka on määritetty kohdalla 50 % arvioidusta loppupisteestä Spearman-Karber-menetelmän mukaisesti, loppulaimennoksen käänteislukuna (Karber, G., 1931, Archiv für Experimentelle Pathologie und Pharmokologie, 162, 480). Kokeita pidetään hyväksyttävinä, kun kokeessa käytetty viruksen määrä kuoppaa kohti on välillä 101,5 ja 102,5 TCID50 ja kun vertailuseerumin pitoisuus on sen odotetun pitoisuuden kaksinkertaisen pitoisuuden alueella. Jos tulokset jäävät näiden rajojen ulkopuolelle, kokeet uusitaan. Jos lopullinen pitoisuus on 1/11 tai alhaisempi, tulosta pidetään negatiivisena. |
C) Vasta-aineen osoittaminen ja määrän toteaminen ELISA-tekniikalla on tehtävä seuraavasti:
Reagenssit |
: |
Suu- ja sorkkatautiviruksen seitsemää antigeeni 146S -tyyppistä virusta vastaan olevia kanin antiseerumeja käytettynä ennalta määriteltynä optimipitoisuutena 9,6 pH:n karbonaatti/bikarbonaattipuskurissa. Antigeenit valmistetaan BHK 21 -solujen yksikerroksisissa viljelmissä kasvatetuista valikoiduista viruskannoista. Käytetään supernatantteja, joita ei ole puhdistettu ja jotka esititrataan testitavan mukaisesti, mutta ilman seerumia, jotta saadaan laimennos, jonka optinen tiheyslukema on välillä 1,2-1,5 sen jälkeen, kun PBST:tä (fosfaatilla puskuroitu fysiologinen suolaliuos, joka sisältää 0,05 % Tween-20:tä ja fenolipunaindikaattorin) on lisätty yhtä suuri määrä. Viruksia voidaan käyttää inaktivoidussa muodossa. PBST:ta käytetään laimentimena. Valmistetaan marsun antiseerumeita siirrostamalla marsuihin jokaisen serotyypin 146S-antigeenia. Valmistetaan optimaalinen pitoisuus PBST:hen ennalta määritettynä optimipitoisuutena, joka sisältää 10 % tavallista nautaseerumia ja 5 % tavallista kaniseerumia. Käytetään sian antimarsu-immunoglobuliinia konjugoituna retikka-peroksidaasiin PBST:hen ennalta määriteltynä optimipitoisuutena, joka sisältää 10 % tavallista nautaseerumina ja 5 % tavallista kaniseerumia. Testiseerumit laimennetaan PBST:hen. |
Menettely:
1. ELISA-levyt peitetään 50 μl:lla kanin antivirusseerumia ja jätetään yöksi kosteaan tilaan huoneenlämpöön.
2. Valmistetaan 50 μl:n toisintoannos, jokaisesta testiseerumista kaksoissarjat alkaen ¼:sta U-pohjaisille monikuoppalevyille (kantolevyt). Lisätään 50 μl antigeenin vakioannosta jokaiseen kuoppaan ja seos jätetään yöksi 4 °C:seen. Antigeenin lisäys vähentää laimennossarjan alkavaksi 1/8:sta.
3. ELISA-levyt pestään viisi kertaa PBST:llä.
4. Siirretään sitten 50 μl seerumi/antigeeniseosta kantolevyiltä ELISA-levyille, joille on levitetty kaniseerumia ja niitä inkuboidaan pyörivässä ravistelijassa 37 °C:ssa yhden tunnin ajan.
5. Kuopat pestään ja niihin lisätään 4 kohdassa käytettyä antigeeni-marsuantiseerumia 50 μl. Levyjä inkuboidaan pyörivässä ravistelijassa 37 °C:ssa tunnin ajan.
6. Pesun jälkeen jokaiseen kuoppaan lisätään 50 μl kanin antimarsu-immunoglobuliinia retikka-peroksidaasiin konjugoituna. Levyjä inkuboidaan pyörivässä ravistelijassa 37 °C:ssa tunnin ajan.
7. Levyt pestään ja jokaiseen kuoppaan lisätään 50 μl ortofenyleenidiamiinia, joka sisältää 0,05 % H2O2:ta (30 %) w/v.
8. Reaktio pysäytetään 1,25 M H2SO4:llä 15 minuutin kuluttua.
Levyt luetaan spektrofotometrisesti 492 nm:ssä mikrotietokoneeseen kytketyn ELISA-lukulaitteen avulla.
Kontrollit |
: |
Jokaista käytettyä antigeenia kohti on 40 kuoppaa, jotka eivät sisällä seerumia vaan PBST:hen laimennettua antigeenia. Homologisen vertailu-nauta-antiseerumin 2 laimennoksen kaksoissarja. Negatiivisen nautaseerumin 2 laimennoksen kaksoissarja. |
Tulkinta |
: |
Vasta-ainepitoisuudet ilmaistaan testiseerumien lopullisena laimennoksena, jotka antavat tulokseksi 50 % sellaisten viruskontrollikuopissa todettujen OD-arvojen keskiarvoista, joissa ei ole testiseerumia. Positiivisina pidetään 1/40 ylittäviä pitoisuuksia. |
Viiteteokset |
: |
Viiteteokset: Hamblin C, Barnett ITR ja Hedger RS (1986) ”A new enzyme-linked immunosorbent assay (ELISA) for the detection of antibodies against foot-and-mouth disease virus. I. I. Development and method of ELISA.” Journal of Immunological Methods, 93, 115-121.11. |
Aujeszkyn tauti (ADJ)
A) Seerumineutralisaatiotesti on tehtävä seuraavalla tavalla:
Seerumi |
: |
Seerumi: Kaikki seerumit inaktivoidaan 56 °C:ssa 30 minuuttia ennen käyttöä. |
Menettely |
: |
Mikrotiitterilevyllä tehtävässä seerumineutralisaatiotestissä, jossa viruksen määrä on vakio ja seerumin määrä vaihtelee, käytetään Vero- tai muita herkkiä soluja. Aujeszkyn taudin virusta käytetään annoksena 100 TCID50 / 0,25 ml. Inaktivoidut laimentamattomat seeruminäytteet sekoitetaan yhtä suureen määrään (0,025 ml) virussuspensiota. Virus-seerumiseoksia inkuboidaan kahden tunnin ajan 37 °C:ssa mikrotiitterilevyillä ennen sopivien solujen lisäämistä. Soluja käytetään sellaisena pitoisuutena, että ne muodostavat 24 tunnin kuluttua ehjän yksikerroksisen viljelmän. |
Kontrollit |
: |
i) virustitraus, ii) seerumin toksisuuskontrolli, iii) siirrostamattomat kontrollisolut, iv) vertailuantiseerumit. |
Tulkinta |
: |
Neutralisaatiotestin tulokset ja käytetyn viruksen pitoisuus kirjataan 3-7 päivän 37 °C:ssa tapahtuneen inkuboinnin jälkeen. Negatiivisena pidetään alle ½:n seerumipitoisuuksia (laimentamaton seerumi). |
B) Aujeszkyn tautia koskevista lisätakeista tiettyihin yhteisön alueen osiin tarkoitettujen sikojen osalta tehdyn komission päätöksen 2001/618/EY mukaisesti tunnustetut muut testit.
Sikojen tarttuva suolistotulehdus (TGE)
Seerumineutralisaatiotesti on tehtävä seuraavalla tavalla:
Seerumi |
: |
Kaikki seerumit inaktivoidaan 56 °C:ssa 30 minuuttia ennen käyttöä. |
Menettely |
: |
Mikrotiitterilevyllä suoritettavassa seerumineutralisaatiotestissä, jossa virusmäärä on vakio ja seerumin määrä vaihtelee, käytetään A72-(koirankasvain) tai muita herkkiä soluja. TGE-virusta käytetään 100 TCID50 / 0,25 ml. Inaktivoidut laimentamattomat seeruminäytteet sekoitetaan yhtä suureen määrään (0,025 ml) virussuspensiota. Virus-seerumiseoksia inkuboidaan 30-60 minuuttia 37 °C:ssa mikrotiitterilevyillä ennen sopivien solujen lisäämistä. Soluja käytetään sellaisena pitoisuutena, että ne muodostavat 24 tunnin kuluttua ehjän yksikerroksisen viljelmän. Jokaiseen kuoppaan kaadetaan 0,1 ml solususpensiota. |
Kontrollit |
: |
i) virustitraus, ii) seerumin toksisuuskontrolli, iii) siirrostamattomat kontrollisolut, iv) vertailuantiseerumit. |
Tulkinta |
: |
Neutralisaatiotestin tulokset ja käytetyn viruksen pitoisuus kirjataan 3-5 päivän 37 °C:ssa tapahtuneen inkuboinnin jälkeen. Negatiivisina pidetään alle ½:n (loppulaimennos) seerumipitoisuuksia. Jos laimentamattomat seeruminäytteet vaikuttavat toksisesti kudosviljelmiin, nämä seerumit voidaan ennen niiden käyttöä kokeessa laimentaa suhteessa ½. Tämä vastaa seerumin loppulaimennoksen ¼:aa. Näissä tapauksissa negatiivisina pidetään alle ¼:n (loppulaimennos) seerumipitoisuuksia. |
Sian vesikulaaritauti (SVD)
Sian vesikulaaritaudin (SVD) varalta tehtävät testit tehdään komission päätöksen 2000/428/EY mukaisesti.
Klassinen sikarutto (CSF)
Klassisen sikaruton (CSF) varalta tehtävät testit tehdään komission päätöksen 2002/106/EY mukaisesti.
Klassisen sikaruton (CSF) varalta tehtävien testien olisi noudatettava Maailman eläintautijärjestön (OIE) diagnostisten testien ja rokotteiden standardeja käsittelevän käsikirjan (Manual of Standards for Diagnostic Tests and Vaccines) 2.1.13 luvussa vahvistettuja suuntaviivoja.
Laadunvarmennusjärjestelmää käyttävän kansallisen laboratorion on osoitettava klassisen sikaruton varalta tehtävien serologisten testien herkkyys ja spesifisyys. Käytettyjen testien on osoitetusti tunnistettava joukko heikkoja ja vahvoja positiivisia vertailuseerumeita ja mahdollistettava vasta-aineiden osoittaminen aikaisessa tautivaiheessa ja toipumisvaiheessa.
4 OSA
Eläinlajit
Taksoni |
||
LAHKO |
HEIMO |
SUKU JA LAJI |
Artiodactila |
Camelidae |
Camelus ssp., Lama ssp., Vicugna ssp. |
Eläinten terveyttä koskevat edellytykset
Saint Pierre ja Miqueloniin alle kuusi kuukautta ennen vientiä Euroopan yhteisöön tuotujen eläinten tuonti- ja karanteeniedellytykset
1 luku
Oleskelupaikka ja karanteeni
1. Saint Pierre ja Miqueloniin tuotavien eläinten on oleskeltava hyväksytyllä karanteeniasemalla vähintään 60 päivää ennen niiden viemistä Euroopan yhteisöön. Tätä ajanjaksoa voidaan pidentää yksittäisiä lajeja koskevien testausvaatimusten vuoksi. Eläinten on lisäksi täytettävä seuraavat vaatimukset:
a) Karanteeniasemalle voidaan tuoda erillisiä eriä. Kaikkia saman lajin eläimiä on kuitenkin karanteeniasemalle saapumisen yhteydessä pidettävä yhtenä ryhmänä, ja niitä on käsiteltävä sellaisena. Karanteeniaika alkaa koko ryhmän osalta sillä hetkellä, kun viimeinen eläin tulee asemalle.
b) Kukin eläinryhmä on karanteeniasemalla pidettävä eristyksissä ilman suoraa tai välillistä kosketusta muihin eläimiin, mukaan luettuina asemalla mahdollisesti olevat muihin eriin kuuluvat eläimet. Kukin erä on pidettävä hyväksytyllä karanteeniasemalla ja sitä on suojeltava tartuntaa levittäviltä hyönteisiltä.
c) Jos eläinryhmää ei karanteeniaikana pidetä eristyksissä ja se on kosketuksissa muihin eläimiin, karanteeni katsotaan mitättömäksi, ja ryhmän on aloitettava uusi karanteeniaika, joka on yhtä pitkä kuin ryhmälle alun perin karanteeniasemalle saapumisen yhteydessä määrätty karanteeniaika.
d) Karanteeniaseman kautta kulkevat Euroopan yhteisöön vietävät eläimet on lastattava ja lähetettävä suoraan Euroopan yhteisöön
i) ilman, että ne joutuvat kosketuksiin sellaisten eläinten kanssa, jotka eivät täytä kyseisen eläinluokan osalta tuonnille Euroopan yhteisöön asetettuja terveysedellytyksiä
ii) jaettuina eriin siten, että yksikään erä ei voi joutua kosketuksiin sellaisten eläinten kanssa, jotka eivät täytä Euroopan yhteisöön tuomista koskevia edellytyksiä
iii) kuljetusvälineissä tai konteissa, jotka on ensin puhdistettu ja desinfioitu desinfiointiaineella, joka on Saint Pierre ja Miquelonissa virallisesti hyväksytty jäljempänä 2 luvussa mainittuja tauteja tehokkaasti torjuvana desinfiointiaineena; kuljetusvälineiden ja konttien on oltava rakennettu siten, ettei niistä kuljetuksen aikana voi valua tai pudota ulosteita, virtsaa, kuivikkeita tai rehua.
2. Karanteenitilojen on täytettävä ainakin direktiivin 91/496/ETY liitteessä B asetetut vähimmäisstandardit ja seuraavat edellytykset:
a) niiden on oltava virkaeläinlääkärin valvonnassa,
b) ne sijaitsevat keskellä aluetta, jolla ei 20 km:n säteellä 30 päivän aikana ennen paikan käyttämistä karanteeniasemana ole virallisten tietojen mukaan ilmoitettu yhtään suu- ja sorkkatautitapausta,
c) ennen käyttöä karanteeniasemana ne on puhdistettava ja desinfioitava desinfiointiaineella, joka on Saint Pierre ja Miquelonissa virallisesti hyväksytty 2 luvussa mainittuja tauteja tehokkaasti torjuvana desinfiointiaineena,
d) niissä on oltava eläinkapasiteetti huomioon ottaen
i) yksinomaan tällaista käyttöä varten varatut tilat, mukaan luettuina tilat eläinten majoittamiseen asianmukaisesti,
ii) tarkoituksenmukaiset tilat, jotka
— on kokonaisuudessaan helppo puhdistaa ja desinfioida,
— sisältävät tilat eläinten lastaamiseen ja lastien purkamiseen turvallisesti,
— voivat täyttää eläinten juottamista ja ruokintaa koskevat vaatimukset,
— mahdollistavat sen, että eläimille voidaan helposti antaa tarvittava hoito,
iii) tarkoituksenmukaiset tilat tarkastuksia ja eristämistä varten,
iv) tarkoituksenmukaiset laitteet tilojen ja eläinkuljetusautojen puhdistamiseksi ja desinfioimiseksi,
v) tarkoituksenmukaiset rehun, kuivikkeen ja lannan varastointitilat,
vi) tarkoituksenmukainen jätevedenkeruujärjestelmä,
vii) virkaeläinlääkärin toimisto,
e) niillä on oltava riittävästi eläinlääkäreitä kaikkien tehtävien suorittamiseksi,
f) niillä otetaan vastaan ainoastaan eläimet, joilla on yksilöllinen tunniste jäljittämisen mahdollistamiseksi. Tämän vuoksi eläimiä hyväksyttäessä karanteeniaseman omistajan tai siitä vastuussa olevan henkilön on varmistettava, että eläimillä on asianmukaiset tunnisteet ja että niiden mukana on kyseisiä lajeja ja luokkia koskevat terveyteen liittyvät asiakirjat tai todistukset. Lisäksi tämän henkilön on kirjattava rekisteriin tai tietokantaan seuraavat tiedot ja säilytettävä ne vähintään kolmen vuoden ajan: omistajan nimi, alkuperä, saapumis- ja poistumispäivä, eläinten numero ja tunnistemerkki sekä niiden määräpaikka,
g) toimivaltaisen viranomaisen on määritettävä karanteeniasemaan sovellettavat viralliset valvontamenettelyt ja varmistettava, että valvonta toteutetaan; valvontaan kuuluvat säännölliset tarkastukset sen varmistamiseksi, että hyväksymisvaatimukset täyttyvät. Jos hyväksymisvaatimukset eivät enää täyty ja hyväksyntä peruutetaan, hyväksyntä voidaan palauttaa ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen pystyy varmistamaan, että karanteenitilat täyttävät kaikki edellä mainitut vaatimukset.
2 luku
Eläinten terveystestit
1. Yleiset vaatimukset
Eläimille on tehtävä seuraavat testit verinäytteistä, jotka on otettu aikaisintaan 21 päivää — jollei muuta aikarajaa ole täsmennetty — eristysajan alkamisen jälkeen. Laboratoriotestit on tehtävä hyväksytyssä laboratoriossa Euroopan yhteisössä, ja kaikki laboratoriotestit sekä niiden tulokset, rokotukset ja hoitokäsittelyt on liitettävä terveystodistukseen. Jotta eläimille tehtävät toimenpiteet voitaisiin pitää minimissään, näytteenotto, testit ja mahdolliset rokotukset on mahdollisuuksien mukaan suoritettava yhdellä kertaa noudattaen kuitenkin testausmenetelmissä edellytettyjä vähimmäisaikavälejä.
2. Erityisvaatimukset
2.1 Kamelieläimet
2.1.1 Tuberkuloosi
a) Käytettävä testi: nahansisäinen rinnakkaistutkimus käyttäen boviini- ja aviäärituberkuliineja (PPD), jotka vastaavat neuvoston direktiivin 64/432/ETY liitteessä B kuvattuja boviini- ja aviäärituberkuliinien valmistusvaatimuksia. Testi on tehtävä hartioiden takana olevalle alueelle (kainaloalueelle) neuvoston direktiivin 64/432/ETY liitteessä B kuvatulla menetelmällä.
b) Ajoitus: eläimet on testattava kahden päivän kuluessa niiden saapumisesta karanteeniasemalle ja 42 päivän kuluttua ensimmäisestä testistä.
c) Testien tulkinta
reaktiota on pidettävä
— negatiivisena, jos nahkan paksuuden lisäys on alle 2 mm,
— positiivisena, jos nahkan paksuuden lisäys on enemmän kuin 4 mm,
— epävarmana, jos nahkan paksuuden lisäys on boviinituberkuliinin (PPD) vaikutuksesta 2—4 mm tai enemmän kuin 4 mm mutta vähemmän kuin aviääri-reaktio.
d) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen
Jos eläin saa positiivisen tuloksen boviinituberkuliinilla (PPD) tehdystä nahansisäisestä reaktiotestistä, eläin erotetaan ryhmästä, ja muut eläimet on testattava uudelleen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen positiivisen testin tekemisestä: tätä on pidettävä ensimmäisenä b kohdassa kuvattuna testinä.
Jos useampi kuin yksi ryhmän eläimistä saa positiivisen tuloksen, EY:hyn ei saa viedä yhtään kyseiseen ryhmään kuuluvaa eläintä.
Jos yksi tai useampi saman ryhmän eläimistä saa epävarman tuloksen, koko ryhmä on testattava uudelleen 42 päivän kuluttua, ja tätä testiä on pidettävä ensimmäisenä b kohdassa kuvattuna testinä.
2.1.2 Luomistauti
a) Käytettävä testi
— B. Abortus -bakteeri: SAT- ja RBT-testit siten kuin ne on kuvattu direktiivin 64/432/ETY liitteessä C olevassa 2.6 ja 2.5 kohdassa. Jos saadaan positiivinen tulos, vahvistuksen saamiseksi on tehtävä komplementinsitoutumistesti (CFT).
— B. Melitensis -bakteeri: SAT- ja RBT-testit siten kuin ne on kuvattu direktiivin 64/432/ETY liitteessä C olevassa 2.6 ja 2.5 kohdassa. Jos saadaan positiivinen tulos, vahvistuksen saamiseksi on tehtävä komplementinsitoutumistesti (CFT) direktiivin 91/68/EY liitteessä C kuvattua menetelmää noudattaen.
— B. Ovis -bakteeri: direktiivin 91/68/EY liitteessä D kuvattu komplementinsitoutumistesti (CFT).
b) Ajoitus: eläimet on testattava kahden päivän kuluessa niiden saapumisesta karanteeniasemalle ja 42 päivän kuluttua ensimmäisestä testistä.
c) Testien tulkinta
Direktiivin 64/432/ETY liitteessä C on määritelty positiivinen testitulos.
d) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen
Johonkin näistä testeistä positiivisesti reagoineet eläimet on erotettava ryhmästä, ja muut eläimet on testattava uudelleen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen positiivisen testin tekemisestä: tätä on pidettävä ensimmäisenä b kohdassa kuvattuna testinä.
EY:hyn saa viedä ainoastaan sellaisia eläimiä, jotka ovat saaneet negatiivisen testituloksen kahdessa b kohdassa kuvatussa perättäisessä testissä.
2.1.3 Bluetongue-tauti ja epitsoottinen verenvuototauti (EHD)
a) Käytettävä testi: Agid-testi siten kuin se on kuvattu päätöksen 79/542/ETY liitteessä I olevan 3 osan C kohdassa.
Jos saadaan positiivinen reaktio, eläimet on testattava päätöksen 79/542/ETY liitteessä I olevan 3 osan C kohdassa kuvatulla kompetitiivisella Elisa-testillä.
b) Ajoitus
Eläinten on saatava negatiivinen testitulos kahdesta testistä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumisesta karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 21 päivän kuluttua ensimmäisestä testistä.
c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen
i) Bluetongue-tauti
Jos yksi tai useampi eläin sai positiivisen tuloksen päätöksen 79/542/ETY liitteessä I olevan 3 osan C kohdassa kuvatussa Elisa-testissä, positiivisen tuloksen saanut eläin / saaneet eläimet erotetaan ryhmästä ja koko ryhmä joutuu karanteeniin 100 päiväksi siitä päivästä alkaen, jona positiivisen tuloksen saaneet näytteet kerättiin. Ryhmä voidaan katsoa taudista vapaaksi ainoastaan, jos virkaeläinlääkärien karanteenin aikana tekemissä säännöllisissä tarkastuksissa ei paljastu taudin kliinisiä oireita eikä karanteeniasemalla esiinny bluetongue-tautia levittäviä hyönteisiä (Culicoides).
Jos jollakin muulla eläimellä esiintyy taudin kliinisiä oireita edellä kuvatun karanteeniajan aikana, EY:hyn ei saa viedä yhtään kyseiseen ryhmään kuuluvaa eläintä.
ii) Epitsoottinen verenvuototauti (EHD)
Jos yksi tai useampi eläin sai vahvistavassa Elisa-testissä positiivisen tuloksen EHD-viruksen vasta-aineiden esiintymisen osalta, kyseisiä eläimiä pidetään positiivisina ja ne erotetaan ryhmästä, ja koko ryhmälle on tehtävä uusintatesti aikaisintaan 21 päivän kuluttua alkuperäisestä positiivisesta diagnoosista ja uudelleen aikaisintaan 21 päivän kuluttua ja molemmista testeistä on saatava negatiiviset tulokset. Jos jotkin muut eläimet saavat positiivisen tuloksen uusintatesteissä, EY:hyn ei saa viedä yhtään kyseiseen ryhmään kuuluvaa eläintä.
2.1.4 Suu- ja sorkkatauti
a) Käytettävä testi: Diagnostiset testit (probang-instrumentti ja serologiset tutkimukset) käyttäen Elisa- ja NV -menetelmiä päätöksen 79/542/ETY liitteessä I olevan 3 osan C kohdassa kuvattujen testausmenettelyjen mukaisesti.
b) Ajoitus: Eläinten on saatava negatiivinen testitulos kahdesta testistä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumisesta karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisestä testistä.
c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jokin eläin saa positiivisen tuloksen suu- ja sorkkatautivirustesteissä, yhtäkään karanteeniasemalla olevaa eläintä ei kelpuuteta vientiin EY:hyn.
Huom: Jos havaitaan suu- ja sorkkatautiviruksen rakenneproteiinien ja muiden kuin rakenneproteiinien vasta-aineita, tämän katsotaan aina johtuvan aiemmasta suu- ja sorkkatautitartunnasta rokotustilanteesta riippumatta.
2.1.5 Karjarutto
a) Käytettävä testi: Maailman eläintautijärjestön käsikirjassa kuvattu kompetitiivinen Elisa-testi on kansainvälisessä kaupassa pakollinen testi ja samalla yleisimmin käytössä oleva testi. Lisäksi voidaan käyttää seerumin neutralisaatiotestiä tai muuta Maailman eläintautijärjestön käsikirjan asianomaisissa kohdissa kuvatun testausmenetelmän mukaisesti hyväksyttyä testiä.
b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumisesta karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisestä testistä.
c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jokin eläin saa positiivisen tuloksen karjaruttovirustesteissä, yhtäkään karanteeniasemalla olevaa eläintä ei kelpuuteta vientiin EY:hyn.
2.1.6 Vesikuläärinen stomatiitti
a) Käytettävä testi: Elisa-testi, virusten neutralisaatiotesti tai muu Maailman eläintautijärjestön käsikirjan asianomaisissa kohdissa kuvatun testausmenetelmän mukaisesti hyväksytty testi.
b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumisesta karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisestä testistä.
c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jokin eläin saa positiivisen tuloksen vesikulääristä stomatiittia aiheuttavan viruksen varalta tehtävissä testeissä, yhtäkään karanteeniasemalla olevaa eläintä ei kelpuuteta vientiin EY:hyn.
2.1.7 Rift Valley -kuume
a) Käytettävä testi: Elisa-testi, virusten neutralisaatiotesti tai muu Maailman eläintautijärjestön käsikirjan asianomaisissa kohdissa kuvatun testausmenetelmän mukaisesti hyväksytty testi.
b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumisesta karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisestä testistä.
c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jossakin eläimessä näkyy merkkejä altistumisesta Rift Valley -kuumetta aiheuttavalle tekijälle, yhtäkään karanteeniasemalla olevaa eläintä ei kelpuuteta vientiin EY:hyn.
2.1.8 Lumpy Skin -tauti
a) Käytettävä testi: serologiset tutkimukset, joissa käytetään Elisa-testiä, virusten neutralisaatiotestiä tai muuta Maailman eläintautijärjestön käsikirjan asianomaisissa kohdissa kuvatun testausmenetelmän mukaisesti hyväksyttyä testiä.
b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumisesta karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisestä testistä.
c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jossakin eläimessä näkyy merkkejä altistumisesta lumpy skin -taudille, EY:hyn ei saa viedä yhtään kyseiseen ryhmään kuuluvaa eläintä.
2.1.9 Krimin-Kongon verenvuotokuume
a) Käytettävä testi: Elisa-testi, virusten neutralisaatiotesti, immunofluoresenssitesti tai muu hyväksytty testi.
b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumisesta karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisestä testistä.
c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jossakin eläimessä näkyy merkkejä altistumisesta Krimin-Kongon verenvuotokuumetta aiheuttavalle tekijälle, kyseinen eläin erotetaan ryhmästä.
2.1.10 Surra (Trypanosoma evansi)
a) Käytettävä testi: Loinen voidaan tunnistaa konsentroiduissa verinäytteissä Maailman eläintautijärjestön käsikirjan asianomaisissa kohdissa kuvatun testausmenetelmän mukaisesti.
b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumisesta karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisestä testistä.
c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jostakin eläimestä löytyy T. evansi -loinen, kyseinen eläin erotetaan ryhmästä. Ryhmän muille eläimille on tämän jälkeen tehtävä sisäinen ja ulkoinen loiskäsittely käyttäen T. evansi -loisen torjuntaan soveltuvia välineitä.
2.1.11 Kinokuume
a) Käytettävä testi: Viruksen DNA:n osoittaminen on suosituin menetelmä. Se perustuu viruksen tunnistamiseen immunofluoresenssilla tai immunosytokemialla käyttäen Maailman eläintautijärjestön käsikirjan asianomaisissa kohdissa kuvattua testausmenetelmää.
b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumisesta karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisestä testistä.
c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jossakin eläimessä näkyy merkkejä altistumisesta kinokuumeelle, EY:hyn ei saa viedä yhtään kyseiseen ryhmään kuuluvaa eläintä.
2.1.12 Raivotauti
Rokotus: Raivotautirokotus voidaan antaa joissakin tapauksissa, ja eläimestä olisi otettava verinäyte, josta tutkitaan vasta-aineet seerumin neutralisaatiotestillä.
2.1.13 Naudan leukoosi (ainoastaan, jos eläimet on tarkoitettu taudista vapaalle alueelle)
a) Käytettävä testi: Agid-testi tai esto-Elisa Maailman eläintautijärjestön käsikirjassa kuvattujen testausmenetelmien mukaisesti.
b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumisesta karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisestä testistä.
c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Positiivisen testituloksen saaneet eläimet erotetaan ryhmästä, ja muut eläimet on testattava uudelleen aikaisintaan 21 päivän kuluttua ensimmäisen positiivisen testin tekemisestä: tätä on pidettävä ensimmäisenä b kohdassa kuvattuna testinä.
EY:hyn saa viedä ainoastaan sellaisia eläimiä, jotka ovat saaneet negatiivisen testituloksen kahdessa b kohdassa kuvatussa perättäisessä testissä.
LIITE II
TUORE LIHA
1 OSA
Luettelo kolmansista maista ja niiden osista (1)
Maa |
Aluekoodi |
Alueen kuvaus |
Eläinlääkärintodistus |
Erityisehdot |
Päättymisajankohta (2) |
Alkamisajankohta (3) |
|
Malli(t) |
SG |
||||||
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
8 |
AL — Albania |
AL-0 |
Koko maa |
— |
||||
AR — Argentiina |
AR-0 |
Koko maa |
EQU |
||||
AR-1 |
Seuraavat maakunnat: Buenos Aires Catamarca Corrientes (lukuun ottamatta seuraavia departementteja: Berón de Astrada, Capital, Empedrado, General Paz, Itati, Mbucuruyá, San Cosme ja San Luís del Palmar) Entre Ríos La Rioja Mendoza Misiones Osa Neuquénin maakuntaa (lukuun ottamatta alueekoodiin AR-4 kuuluvaa aluetta) Osa Río Negron maakuntaa (lukuun ottamatta alueekoodiin AR-4 kuuluvaa aluetta) San Juan San Luis Santa Fe Tucuman Cordoba La Pampa Santiago del Estero Chaco Formosa, Jujuy ja Salta, lukuun ottamatta 25 km:n puskurialuetta Bolivian ja Paraguayn rajalla Santa Catalinan piiristä Jujuyn maakunnassa Laishin piiriin Formosan maakunnassa |
BOV |
A |
1 |
18. maaliskuuta 2005 |
||
RUF |
A |
1 |
1. joulukuuta 2007 |
||||
AR-2 |
Chubut, Santa Cruz ja Tulimaa |
BOV, OVI, RUW, RUF |
1. maaliskuuta 2002 |
||||
AR-3 |
Corrientes: seuraavat departementit: Berón de Astrada, Capital, Empedrado, General Paz, Itati, Mbucuruyá, San Cosme ja San Luís del Palmar |
BOV RUF |
A |
1 |
1. joulukuuta 2007 |
||
AR-4 |
Osa Río Negron maakuntaa (lukuun ottamatta: Avellanedassa maantiestä nro 7 pohjoiseen ja maantiestä nro 250 itään sijaitsevaa aluetta, Conesassa maantiestä nro 2 itään sijaitsevaa aluetta, El Cuyssa maantiestä nro 7 pohjoiseen sijaitsevaa aluetta maantien nro 7 ja maantien nro 66 risteyksestä Avellanedan departementin rajalle sekä San Antoniossa maanteistä 250 ja 2 itään sijaitsevaa aluetta) Osa Neuquénin maakuntaa (lukuun ottamatta Confluenciassa maantiestä nro 17 itään sijaitsevaa aluetta ja Picun Leufússa maantiestä nro 17 itään sijaitsevaa aluetta) |
BOV, OVI, RUW, RUF |
1. elokuuta 2008 |
||||
AU — Australia |
AU-0 |
Koko maa |
BOV, OVI, POR, EQU, RUF, RUW, SUF, SUW |
||||
BA — Bosnia ja Hertsegovina |
BA-0 |
Koko maa |
— |
||||
BH — Bahrain |
BH-0 |
Koko maa |
— |
||||
BR — Brasilia |
BR-0 |
Koko maa |
EQU |
||||
BR-1 |
Minas Geraisin osavaltio Espírito Santon osavaltio Goiásin osavaltio Mato Grosson osavaltio Rio Grande Do Sulin osavaltio Mato Grosso Do Sulin osavaltio (lukuun ottamatta vahvistettua tehovalvontavyöhykettä, joka sijaitsee 15 km ulkorajoista Porto Mutinhon, Caracolin, Bela Vistan, Antônio Joãon, Ponta Porãn, Aral Moreiran, Coronel Sapucaian, Paranhosin, Sete Quedasin, Japora’n ja Mundo Novon kunnissa, sekä Corumbán ja Ladárion kunnissa olevaa vahvistettua tehovalvontavyöhykettä) |
BOV |
A ja H |
1 |
1. joulukuuta 2008 |
||
BR-2 |
Santa Catarinan osavaltio |
BOV |
A ja H |
1 |
31. tammikuuta 2008 |
||
BR-3 |
Paranán ja Sao Paulon osavaltiot |
BOV |
A ja H |
1 |
1. elokuuta 2008 |
||
BW — Botswana |
BW-0 |
Koko maa |
EQU, EQW |
||||
BW-1 |
Eläintautien valvontavyöhykkeet 3c, 4b, 5, 6, 8, 9 ja 18 |
BOV, OVI, RUF, RUW |
F |
1 |
1. joulukuuta 2007 |
||
BW-2 |
Eläintautien valvontavyöhykkeet 10, 11, 13 ja 14 |
BOV, OVI, RUF, RUW |
F |
1 |
7. maaliskuuta 2002 |
||
BW-3 |
Eläintautien valvontavyöhyke n:o 12 |
BOV, OVI, RUF, RUW |
F |
1 |
20. lokakuuta 2008 |
||
BY — Valko-Venäjä |
BY-0 |
Koko maa |
— |
||||
BZ — Belize |
BZ-0 |
Koko maa |
BOV, EQU |
||||
CA — Kanada |
CA-0 |
Koko maa |
BOV, OVI, POR, EQU, SUF, SUW RUF, RUW, |
G |
|||
CH — Sveitsi |
CH-0 |
Koko maa |
* |
||||
CL — Chile |
CL-0 |
Koko maa |
BOV, OVI, POR, EQU, RUF, RUW, SUF |
||||
CN — Kiina |
CN-0 |
Koko maa |
— |
||||
CO — Kolumbia |
CO-0 |
Koko maa |
EQU |
||||
CR — Costa Rica |
CR-0 |
Koko maa |
BOV, EQU |
||||
CU — Kuuba |
CU-0 |
Koko maa |
BOV, EQU |
||||
DZ — Algeria |
DZ-0 |
Koko maa |
— |
||||
ET — Etiopia |
ET-0 |
Koko maa |
— |
||||
FK — Falklandinsaaret |
FK-0 |
Koko maa |
BOV, OVI, EQU |
||||
GL — Grönlanti |
GL-0 |
Koko maa |
BOV, OVI, EQU, RUF, RUW |
||||
GT — Guatemala |
GT-0 |
Koko maa |
BOV, EQU |
||||
HK — Hongkong |
HK-0 |
Koko maa |
— |
||||
HN — Honduras |
HN-0 |
Koko maa |
BOV, EQU |
||||
HR — Kroatia |
HR-0 |
Koko maa |
BOV, OVI, EQU, RUF, RUW |
||||
IL — Israel |
IL-0 |
Koko maa |
— |
||||
IN — Intia |
IN-0 |
Koko maa |
— |
||||
IS — Islanti |
IS-0 |
Koko maa |
BOV, OVI, EQU, RUF, RUW |
||||
KE — Kenia |
KE-0 |
Koko maa |
— |
||||
MA — Morokko |
MA-0 |
Koko maa |
EQU |
||||
ME — Montenegro |
ME-0 |
Koko maa |
BOV, OVI, EQU |
||||
MG — Madagascar |
MG-0 |
Koko maa |
— |
||||
MK — Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (4) |
MK-0 |
Koko maa |
OVI, EQU |
||||
MU — Mauritius |
MU-0 |
Koko maa |
— |
||||
MX — Meksiko |
MX-0 |
Koko maa |
BOV, EQU |
||||
NA — Namibia |
NA-0 |
Koko maa |
EQU, EQW |
||||
NA-1 |
Lännestä Palgrave Pointista itään Gamiin asti ulottuvan suoja-aidan eteläpuolinen alue |
BOV, OVI, RUF, RUW |
F |
1 |
|||
NC — Uusi-Kaledonia |
NC-0 |
Koko maa |
BOV, RUF, RUW |
||||
NI — Nicaragua |
NI-0 |
Koko maa |
— |
||||
NZ — Uusi-Seelanti |
NZ-0 |
Koko maa |
BOV, OVI, POR, EQU, RUF, RUW, SUF, SUW |
||||
PA — Panama |
PA-0 |
Koko maa |
BOV, EQU |
||||
PY — Paraguay |
PY-0 |
Koko maa |
EQU |
||||
PY-1 |
Koko maa lukuun ottamatta vahvistettua tehovalvontavyöhykettä, joka sijaitsee 15 km ulkorajoista |
BOV |
A |
1 |
1. elokuuta 2008 |
||
RS — Serbia (5) |
RS-0 |
Koko maa |
BOV, OVI, EQU |
||||
RU — Venäjän federaatio |
RU-0 |
Koko maa |
— |
||||
RU-1 |
Murmanskin alue, Jamalo-Nenetsian autonominen piirikunta |
RUF |
|||||
SV — El Salvador |
SV-0 |
Koko maa |
— |
||||
SZ — Swazimaa |
SZ-0 |
Koko maa |
EQU, EQW |
||||
SZ-1 |
Alue länteen punaisesta sulkulinjasta, joka kulkee pohjoiseen Usutu-joelta Etelä-Afrikan rajalle Nkalashanesta länteen |
BOV, RUF, RUW |
F |
1 |
|||
SZ-2 |
Suu- ja sorkkataudin säädetyt valvonta- ja rokotusalueet, jotka julkaistiin oikeudellisessa huomautuksessa nro 51/2001 |
BOV, RUF, RUW |
F |
1 |
4. elokuuta 2003 |
||
TH — Thaimaa |
TH-0 |
Koko maa |
— |
||||
TN — Tunisia |
TN-0 |
Koko maa |
— |
||||
TR — Turkki |
TR-0 |
Koko maa |
— |
||||
TR-1 |
Seuraavat maakunnat: Amasya, Ankara, Aydin, Balikesir, Bursa, Cankiri, Corum, Denizli, Izmir, Kastamonu, Kutahya, Manisa, Usak, Yozgat ja Kirikkale |
EQU |
|||||
UA — Ukraina |
UA-0 |
Koko maa |
— |
||||
US — Yhdysvallat |
US-0 |
Koko maa |
BOV, OVI, POR, EQU, SUF, SUW, RUF, RUW |
G |
|||
UY — Uruguay |
UY-0 |
Koko maa |
EQU |
||||
BOV, |
A |
1 |
1. marraskuuta 2001 |
||||
OVI |
A |
1 |
|||||
ZA — Etelä-Afrikka |
ZA-0 |
Koko maa |
EQU, EQW |
||||
ZA-1 |
Koko maa lukuun ottamatta seuraavia alueita: — se osa suu- ja sorkkataudin valvonta-alueesta, joka sijaitsee Mpumalangan ja pohjoisten provinssien eläinlääkintäalueilla, Ingwawuman alueella Natalin eläinlääkintäalueella ja Botswanan vastaisella raja-alueella 28° pituuspiirin itäpuolella, ja — Camperdownin alue KwaZuluNatalin maakunnassa |
BOV, OVI, RUF, RUW |
F |
1 |
|||
ZW — Zimbabwe |
ZW-0 |
Koko maa |
— |
||||
(1) Sanotun kuitenkaan rajoittamatta kolmansien maiden kanssa tehdyissä yhteisön sopimuksissa määrättyjen erityisten todistusvaatimusten soveltamista. (2) Sarakkeessa 7 ilmoitettuna päivämääränä tai sitä ennen teurastetuista eläimistä peräisin olevaa lihaa saa tuoda yhteisöön 90 päivän ajan kyseisestä päivämäärästä. Jos meriteitse tulleelle lähetykselle on annettu todistus ennen sarakkeessa 7 ilmoitettua päivämäärää, sen saa tuoda yhteisöön 40 päivän ajan kyseisestä päivämäärästä. (Huom. Jos sarakkeessa 7 ei ole päivämäärää, aikarajoitusta ei sovelleta.) (3) Ainoastaan sarakkeessa 8 ilmoitettuna päivämääränä tai sen jälkeen teurastetuista eläimistä peräisin olevaa lihaa saa tuoda yhteisöön (jos sarakkeessa 8 ei ole päivämäärää, aikarajoitusta ei sovelleta). (4) Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia; väliaikainen koodi, joka ei millään tavalla vaikuta maan lopulliseen, Yhdistyneissä Kansakunnissa asiasta meneillään olevien neuvottelujen päätteeksi hyväksyttävään nimeen. (5) Paitsi Kosovo, sellaisena kuin se on määriteltynä 10. kesäkuuta 1999 annetussa Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1244. * = Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen maataloustuotteiden kaupasta tehdyn sopimuksen mukaiset todistukset (EYVL L 114, 30.4.2002, s. 132). — = Ei todistusta: tuoreen lihan tuonti ei ole sallittua (paitsi niiden lajien osalta, jotka on ilmoitettu koko maata koskevalla rivillä). 1 1Luokkiin liittyviä rajoituksia:Muita eläimenosia ei sallita (lukuun ottamatta nautojen palleaa ja puremalihaksia). Luokkiin liittyviä rajoituksia: Muita eläimenosia ei sallita (lukuun ottamatta nautojen palleaa ja puremalihaksia). |
2 OSA
Eläinlääkärintodistusten mallit
Malli(t)
”BOV” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidettyjen nautaeläinten (mukaan luettuna Bison- ja Bubalus-lajit ja niiden risteytykset) tuoreelle lihalle, myös jauhelihalle. |
”OVI” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidettyjen lampaiden (Ovis aries) ja vuohien (Capra hircus) tuoreelle lihalle, myös jauhelihalle. |
”POR” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidettyjen sikaeläinten (Sus scrofa) tuoreelle lihalle, myös jauhelihalle. |
”EQU” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidettyjen kavioeläinten (Equus caballus, Equus asinus ja niiden risteytykset) tuoreelle lihalle, ei kuitenkaan jauhelihalle. |
”RUF” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli lahkoon Artiodactyla (lukuun ottamatta nautaeläimiä (myös Bison- ja Bubalus-lajit ja niiden risteytykset) ja Ovis aries-, Capra hircus-, Suidae- ja Tayassuidae-eläimiä) ja heimoihin Rhinocerotidae ja Elephantidae kuuluvien muiden kuin kotieläiminä pidettyjen tarhattujen eläinten tuoreelle lihalle, ei kuitenkaan muille syötäville eläimen osille eikä jauhelihalle. |
”RUW” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli lahkoon Artiodactyla (lukuun ottamatta nautaeläimiä (myös Bison- ja Bubalus-lajit ja niiden risteytykset) ja Ovis aries-, Capra hircus-, Suidae- ja Tayassuidae-eläimiä) ja heimoihin Rhinocerotidae ja Elephantidae kuuluvien muiden kuin kotieläiminä pidettyjen luonnonvaraisten eläinten tuoreelle lihalle, ei kuitenkaan muille syötäville eläimen osille eikä jauhelihalle. |
”SUF” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli muiden kuin kotieläiminä pidettyjen tarhattujen heimoihin Suidae, Tayassuidae tai Tapiridae kuuluvien eläinten tuoreelle lihalle, ei kuitenkaan muille syötäville eläimen osille eikä jauhelihalle. |
”SUW” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli muiden kuin kotieläiminä pidettyjen luonnonvaraisten heimoihin Suidae, Tayassuidae tai Tapiridae kuuluvien eläinten tuoreelle lihalle, ei kuitenkaan muille syötäville eläimen osille eikä jauhelihalle. |
”EQW” |
: |
Eläinlääkärintodistuksen malli alalajiin Hippotigris (Zebra) kuuluvien luonnonvaraisten kavioeläinten tuoreelle lihalle, ei kuitenkaan muille syötäville eläimen osille eikä jauhelihalle. |
SG (Lisätakeet)
”A” |
: |
takeet, jotka koskevat tuoreen lihan, muita eläimenosia lukuun ottamatta, raakakypsytystä, pH:n mittausta ja luuttomaksi leikkaamista todistusmallien BOV (kohta II.2.6), OVI (kohta II.2.6), RUF (kohta II.2.7) ja RUW (kohta II.2.4) mukaisesti |
”B” |
: |
takeet, jotka koskevat todistusmallissa BOV (kohta II.2.6) kuvattuja raakakypsytettyjä ja eroteltuja muita eläimenosia |
”C” |
: |
takeet, jotka koskevat klassisen sikaruton laboratoriotestausta ruhoista, joista todistusmallin SUW (kohta I.2.3 B) mukaisen todistuksen saanut tuore liha saatiin |
”D” |
: |
takeet, jotka koskevat ruokajätteen syöttämistä tiloilla eläimille, joista todistusmallin POR (kohta I.2.3 d) mukaisen todistuksen saanut tuore liha saatiin |
”E” |
: |
takeet, jotka koskevat tuberkuloosin tutkimista eläimistä, joista todistusmallin BOV (kohta II.2.4 d) mukaisen todistuksen saanut tuore liha saatiin |
”F” |
: |
takeet, jotka koskevat tuoreen lihan, muita eläimenosia lukuun ottamatta, raakakypsytystä ja luuttomaksi leikkaamista todistusmallien BOV (kohta II.2.6), OVI (kohta II.2.6), RUF (kohta II:2.6) ja RUW (kohta II.2.7) mukaisesti |
”G” |
: |
takeet, jotka koskevat 1) muiden eläimenosien ja selkäytimen poisjättämistä sekä 2) hirvieläinten testausta ja alkuperää CWD-tautiin liittyen todistusmallien RUF (kohta II.1.9) ja RUW (kohta II.1.10) mukaisesti |
”H” |
: |
Brasilialta vaaditut lisätakeet, jotka koskevat kosketuksissa oloa eläimiin, rokotusohjelmia ja valvontaa. Koska Santa Catarinan osavaltio Brasiliassa ei rokota suu- ja sorkkatautia vastaan, viittaus rokotusohjelmaan ei kuitenkaan koske kyseisestä osavaltiosta peräisin olevien ja siellä teurastettujen eläinten lihaa. |
Huomautuksia
a) Viejämaan on laadittava eläinlääkärintodistukset liitteessä II olevassa 2 osassa olevien, asianomaista lihaa vastaavien mallien mukaisesti. Niissä on oltava mallin mukaisessa numerojärjestyksessä kolmannen maan osalta vaaditut vakuutukset ja tapauksen mukaan viejänä toimivalta kolmannelta maalta tai sen osalta vaaditut lisätakeet. b) Yksi erillinen todistus on laadittava kultakin liitteessä II olevan 1 osan 2 ja 3 sarakkeessa olevalta alueelta vietävälle lihalle, joka lähetetään samaan määräpaikkaan ja kuljetetaan samassa junanvaunussa, kuorma-autossa, ilma-aluksessa tai laivassa. c) Kunkin todistuksen alkuperäiskappaleen on koostuttava yhdestä kaksipuolisesta arkista, tai jos tarvitaan enemmän tilaa, todistuksen on oltava sellainen, että kaikista sivuista muodostuu yhtenäinen kokonaisuus, jonka sivuja ei voi erottaa toisistaan. d) Todistus on laadittava vähintään yhdellä sen EU-jäsenvaltion virallisista kielistä, jonka rajatarkastusasemalla tarkastus tehdään, sekä vähintään yhdellä määräpaikkana olevan EU-jäsenvaltion virallisista kielistä. Kyseiset jäsenvaltiot voivat kuitenkin tarvittaessa sallia muiden kielien käytön, jolloin mukaan on liitettävä virallinen käännös. |
e) Jos lähetyksessä olevien tuotteiden tunnistamiseksi (todistusmallin kohdassa I.28 oleva luettelo) todistukseen kiinnitetään lisäsivuja, näiden sivujen katsotaan olevan osa alkuperäistä todistusta, ja todistuksen myöntävän virkaeläinlääkärin on allekirjoitettava ja leimattava jokainen sivu. f) Jos todistuksessa, myös huomautuksessa e tarkoitetuissa lisäluetteloissa, on enemmän kuin yksi sivu, jokaisen sivun alaosaan on merkittävä sivunumero — (sivunumero) / (sivujen kokonaismäärä) —ja yläosaan toimivaltaisen viranomaisen antama todistuksen koodinumero. g) Todistuksen alkuperäiskappaleen täyttää ja allekirjoittaa virkaeläinlääkäri. Viejämaan toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että tässä noudatetaan neuvoston direktiivissä 96/93/EY vahvistettuja periaatteita vastaavia todistuksen myöntämistä koskevia periaatteita. Allekirjoituksen värin on oltava eri kuin painoväri. Samat säännöt koskevat muita leimoja kuin kohopainettuja leimoja ja vesileimoja. h) Todistuksen alkuperäiskappaleen on seurattava lähetyksen mukana EU:n rajatarkastusasemalle asti. (i) Toimivaltaisen viranomaisen on annettava I.2 ja II.a kohdassa tarkoitettu todistuksen viitenumero. |
LIITE III
(Passitus ja/tai varastointi)
LIITE IV
Luettelo 12 b artiklassa tarkoitetuista erikseen nimetyistä rajatarkastusasemista
ISO-koodi |
Jäsenvaltio |
Rajatarkastusasema |
LT |
Liettua |
Katso päätös 2001/881/EY, Liettua |
LV |
Latvia |
Katso päätös 2001/881/EY, Latvia |
PL |
Puola |
Katso päätös 2001/881/EY, Puola |
( 1 ) EYVL N:o L 302, 31.12.1972, s. 28
( 2 ) EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 81