EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62006TJ0036
Tuomion tiivistelmä
Tuomion tiivistelmä
Valtiontuki – Komission suorittama tutkinta – Alustava vaihe ja kontradiktorinen vaihe – Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille
(EY 87 artiklan 1 kohta ja EY 88 artiklan 2 ja 3 kohta)
EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, jossa jäsenvaltioille ja niille, joita asia koskee, taataan mahdollisuus tulla kuulluksi ja jonka perusteella komissio saa kattavat tiedot asiaan liittyvistä seikoista ennen kuin se tekee päätöksensä, on välttämätön, jos komissio kohtaa vakavia vaikeuksia arvioidessaan valtion toimenpiteen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Komissio voi siis pysyttäytyä 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa alustavassa vaiheessa ja tehdä myönteisen päätöksen valtion toimenpiteestä vain, jos se on tämän menettelyn päättyessä vakuuttunut siitä, että toimenpide ei ole EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, tai siitä, että vaikka toimenpide määritellään tueksi, se on yhteismarkkinoille soveltuva.
Vaikka komission harkintavalta on sidottua tämän menettelyn aloittamista koskevan päätöksen osalta, EY 88 artiklan 3 kohdan tarkoituksen ja komissiolle kuuluvan hyvää hallintoa koskevan velvollisuuden mukaan komissio voi aloittaa keskustelut tuen ilmoittaneen valtion tai kolmansien kanssa ratkaistakseen alustavan menettelyn kuluessa mahdollisesti ilmenneet vaikeudet. Vakavien vaikeuksien käsite on kuitenkin objektiivinen. Tällaisten vaikeuksien olemassaoloa on arvioitava riidanalaisen päätöksen tekoon liittyvien olosuhteiden ja päätöksen sisällön perusteella objektiivisin perustein ottaen huomioon päätöksessä esitettyjen perustelujen lisäksi myös ne seikat, jotka komissiolla oli tiedossaan, kun se totesi riidanalaisten tukien olevan yhteismarkkinoille soveltuvia. Kantajalla on todistustaakka vakavien vaikeuksien olemassaolosta, ja se voi suoriutua siitä esittämällä joukon yhtäpitäviä todisteita, jotka liittyvät yhtäältä alustavan tutkintamenettelyn olosuhteisiin ja kestoon ja toisaalta riidanalaisen päätöksen sisältöön.
Kysymystä siitä, onko komissio soveltanut virheellisesti yksityinen sijoittaja -arviointiperustetta, ei kuitenkaan tule sekoittaa kysymykseen siitä, oliko olemassa vakavia vaikeuksia, jotka olisivat edellyttäneet muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista. Sen tutkimisella, onko vakavia vaikeuksia olemassa, ei pyritä selvittämään, onko komissio soveltanut EY 87 artiklaa asianmukaisesti, vaan sillä pyritään selvittämään, oliko sillä ajankohtana, jolloin se teki riidanalaisen päätöksen, käytettävissään riittävän täydelliset tiedot sen arvioimiseksi, oliko riidanalainen toimenpide yhteismarkkinoille soveltuva.
Se, että komissio ei ole vastannut tiettyihin kantajan rinnakkaisen asian käsittelyssä esittämiin väitteisiin, ei merkitse, että se ei voisi lausua kyseessä olevasta toimenpiteestä käytettävissään olevien tietojen perusteella ja että sen pitäisi näin ollen aloittaa muodollinen tutkintamenettely tutkintansa täydentämiseksi. Väite, jonka asianomainen esittää samankaltaisia olosuhteita koskevassa erillisessä menettelyssä, ei välttämättä johda vakaviin vaikeuksiin, jotka edellyttävät muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista. Kun komissio on – kuten käsiteltävässä asiassa – aloittanut samankaltaisia toimenpiteitä koskevan muodollisen tutkintamenettelyn ja kun tässä yhteydessä on käsitelty tiettyjen kaikille toimenpiteille yhteisten ominaispiirteiden merkittävyyttä, voidaan katsoa, että paitsi että komissiolla oli riidanalaisen päätöksen tehdessään käytettävissään tiedot, joiden perusteella se saattoi arvioida kyseisten ominaispiirteiden merkitystä, myös kaikilla muilla, joita asia koskee, oli mahdollisuus esittää komissiolle kaikki tältä osin tarpeellisina pitämänsä tiedot.
(ks. 125–127 ja 129–131 kohta)