EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32020H1039
Commission Recommendation (EU) 2020/1039 of 14 July 2020 on making State financial support to undertakings in the Union conditional on the absence of links to non-cooperative jurisdictions
Komission suositus (EU) 2020/1039, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2020, yhteistyöhaluttomiin lainkäyttöalueisiin liittyvien siteiden puuttumisen asettamisesta unionissa toimiville yrityksille myönnettävän valtion rahoitustuen ehdoksi
Komission suositus (EU) 2020/1039, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2020, yhteistyöhaluttomiin lainkäyttöalueisiin liittyvien siteiden puuttumisen asettamisesta unionissa toimiville yrityksille myönnettävän valtion rahoitustuen ehdoksi
C/2020/4885
EUVL L 227, 16.7.2020, p. 76–79
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
16.7.2020 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 227/76 |
KOMISSION SUOSITUS (EU) 2020/1039,
annettu 14 päivänä heinäkuuta 2020,
yhteistyöhaluttomiin lainkäyttöalueisiin liittyvien siteiden puuttumisen asettamisesta unionissa toimiville yrityksille myönnettävän valtion rahoitustuen ehdoksi
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) |
Rahoitusavun ohjaaminen veroparatiiseihin voi vahingoittaa jäsenvaltioiden julkisen talouden eheyttä ja unionin rahoitusjärjestelmän ja sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Komissio on viime vuosina omaksunut tehokasta verotusta koskevassa ulkoisessa strategiassaan (1) selkeän kannan veroparatiiseja vastaan. |
(2) |
Covid-19-pandemia on johtanut kansallisella ja unionin tasolla ennennäkemättömiin toimiin, joiden tavoitteena on tukea jäsenvaltioiden talouksia ja helpottaa niiden elpymistä. Näihin kuuluvat valtion tukitoimet, joilla pyritään varmistamaan yritysten maksuvalmius ja rahoituksen saanti. Niistä huomattava osa on ollut unionin valtiontukisääntöjen alaista. |
(3) |
Yrityksille nykyisissä covid-19-pandemiaan liittyvissä olosuhteissa myönnettävän rahoitustuen, erityisesti maksuvalmiustuen merkittävä määrä edellyttää välittömiä ja koordinoituja toimia julkisen rahoituksen väärinkäytön estämiseksi. Tähän saakka näitä toimia on toteutettu enimmäkseen unionin valtiontukisääntöjen puitteissa. Lisäksi rahoitustuen myöntämisessä olisi otettava huomioon myös muissa kuin Covid-19-pandemiaan liittyvissä olosuhteissa tarve torjua veronkiertoa ja petoksia sekä kansallisten ja unionin talousarvioiden väärinkäyttöä veronmaksajien ja sosiaaliturvajärjestelmien kustannuksella. |
(4) |
Jotta veronkierron, petosten ja väärinkäytön torjuntaan tähtääviä toimia voidaan toteuttaa tehokkaasti, on myös tärkeää huolehtia sisämarkkinoiden moitteettomasta toiminnasta. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi koordinoitava toimiaan, jotta voidaan estää niiden veropohjien tarpeeton rapautuminen ja varmistaa, että jäsenvaltiot ottavat käyttöön ratkaisuja, jotka eivät aiheuta merkittäviä eroja tai markkinoiden vääristymiä. |
(5) |
Veroasioissa yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskeva EU:n luettelo (2), jäljempänä yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskeva EU:n luettelo’, on laadittu, jotta voidaan puuttua EU:n jäsenvaltioiden veropohjiin kohdistuviin uhkiin. Tätä taustaa vasten olisi aiheellista suosittaa, että jäsenvaltiot asettavat unionissa toimiville yrityksille myönnettävän rahoitustuen ehdoksi sen, ettei kyseisten yritysten ja unionin luettelossa mainittujen lainkäyttöalueiden välillä ole siteitä. Lisäksi komissio toteaa, että myöntäessään valtiontukea pääomitusten muodossa monet jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet aikovansa kytkeä rahoitustuen vahvasti siihen, että tuensaaja maksaa kohtuullisen osuutensa veroja. |
(6) |
On kuitenkin ratkaisevan tärkeää, että jäsenvaltiot suojelevat todellista taloudellista toimintaa luettelossa mainituilla yhteistyöhaluttomilla lainkäyttöalueilla ja takaavat sen, ettei tällainen toiminta häiriinny tahattomasti. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi sisällytettävä lainsäädäntöönsä asianmukaisia poikkeuksia sen varmistamiseksi, ettei rahoitustukea estetä silloin, kun on kyse todellisesta taloudellisesta toiminnasta. |
(7) |
Jotta rahoitustuki voidaan ohjata tukikelpoisille yrityksille, jäsenvaltioiden olisi vahvistettava kohtuulliset vaatimukset sen osoittamiseksi, ettei siteitä yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskevassa EU:n luettelossa mainittuihin lainkäyttöalueisiin ole olemassa. Samalla on tärkeää taata, etteivät yritykset voi kiertää rahoitustuen saannille asetettuja vaatimuksia. |
(8) |
Kattavan kehyksen luomiseksi jäsenvaltioiden olisi asetettava yrityksille myönnettävän valtion rahoitustuen ehdoksi muutakin kuin sen, ettei yrityksillä ole siteitä luettelossa mainittuihin yhteistyöhaluttomiin lainkäyttöalueisiin, jotta voidaan ottaa mukaan sellaiset tapaukset, joissa on todettu, että yritys tai sen omistajat on tuomittu vakavasta rikoksesta tai että ne ovat rikkoneet verojen tai sosiaaliturvamaksujen maksamiseen liittyviä velvollisuuksiaan, |
ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
1. KOHDE JA SOVELTAMISALA
Tässä suosituksessa esitetään koordinoitu lähestymistapa, jonka tavoitteena on asettaa jäsenvaltioiden myöntämän rahoitustuen ehdoksi se, ettei tuensaajayrityksellä ole siteitä yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskevassa EU:n luettelossa mainittuihin lainkäyttöalueisiin.
2. MÄÄRITELMÄT
’Omistuksella’ tarkoitetaan suoria ja välillisiä omistusosuuksia sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2015/849 (3) 3 artiklan 6 kohdassa määriteltyä tosiasiallista omistajaa ja edunsaajaa.
’Rahoitustuella’ tarkoitetaan kaikentyyppistä kaikkien yritysten saatavilla olevaa rahoitusapua tai valikoivia toimenpiteitä, mukaan luettuina uusien tilapäisten valtiontukipuitteiden (4) mukaisesti myönnettävä valtiontuki.
’Yrityksellä’ tarkoitetaan taloudellista toimintaa harjoittavaa yhteisöä tai luonnollista henkilöä oikeudellisesta muodosta tai toimialasta riippumatta.
3. YHTEISTYÖHALUTTOMIA LAINKÄYTTÖALUEITA KOSKEVASSA EU:N LUETTELOSSA MAINITTUIHIN LAINKÄYTTÖALUEISIIN LIITTYVIEN SITEIDEN PUUTTUMISEN ASETTAMINEN UNIONISSA TOIMIVILLE YRITYKSILLE MYÖNNETTÄVÄN VALTION RAHOITUSTUEN EHDOKSI
Kun jäsenvaltiot toteuttavat toimenpiteitä, joilla annetaan rahoitustukea tukikelpoisille yrityksille jäsenvaltioiden lainkäyttöalueella, niiden olisi asetettava useita ehtoja tällaisen rahoitustuen saamisen edellytykseksi. Sen vuoksi rahoitustukea saavilta yrityksiltä olisi edellytettävä seuraavaa:
a) |
niiden verotuksellinen kotipaikka ei ole yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskevassa EU:n luettelossa mainituilla lainkäyttöalueilla, eikä niitä ole perustettu tällaisten lainkäyttöalueiden lainsäädännön mukaisesti; |
b) |
ne eivät ole yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskevassa EU:n luettelossa mainituilla lainkäyttöalueilla olevien osakkeenomistajien suorassa tai välillisessä määräysvallassa, mikä pätee direktiivin 2015/849 3 artiklan 6 kohdassa määriteltyyn tosiasialliseen omistajaan ja edunsaajaan saakka; |
c) |
ne eivät pidä suoraan tai välillisesti määräysvallassaan tytäryrityksiä tai omia kiinteitä toimipaikkoja yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskevassa EU:n luettelossa mainituilla lainkäyttöalueilla; ja |
d) |
ne eivät ole osakkaina yrityksissä yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskevassa EU:n luettelossa mainituilla lainkäyttöalueilla. |
Jotta voidaan todentaa, että sääntöä siteiden puuttumisesta yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskevassa EU:n luettelossa mainittuihin lainkäyttöalueisiin noudatetaan, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, ettei välittömien osakkeenomistajien lisäksi myöskään todellisella omistajalla ja edunsaajalla eikä millään muilla samassa omistuksessa olevilla yrityksillä ole verotuksellista kotipaikkaa tällaisella lainkäyttöalueella eikä niitä ole perustettu tällaisen lainkäyttöalueen lakien mukaisesti. Rahoitustukea saavan yrityksen omistajat voivat olla oikeushenkilöitä (kuten yrityksiä ja henkilöyhtiöitä), oikeudellisia järjestelyjä (kuten trusteja) tai luonnollisia henkilöitä.
Määritettäessä, voidaanko yritykselle myöntää rahoitustukea, ei saisi olla merkityksellistä, kuinka monta oikeushenkilöiden tai oikeudellisten järjestelyjen tasoa rahoitustuen myöntävään jäsenvaltioon sijoittautuneen yrityksen ja EU:n luettelossa mainitulla lainkäyttöalueella sijaitsevan yhteisön välillä on.
4. POIKKEUKSET
Jäsenvaltiot voivat jättää huomiotta siteet luettelossa mainittuihin yhteistyöhaluttomiin lainkäyttöalueisiin, jos yritys osoittaa, että jokin seuraavista edellytyksistä täytyy:
a) |
Yrityksen verojen määrä tuen myöntävässä jäsenvaltiossa tietyllä ajanjaksolla (esimerkiksi kolmen edellisen vuoden aikana) katsotaan asianmukaiseksi, kun sitä verrataan tukea saavan yrityksen kokonaisliikevaihtoon tai toiminnan tasoon kansallisella ja konsernitasolla saman ajanjakson aikana. |
b) |
Yritys tekee oikeudellisesti velvoittavia sitoumuksia katkaistakseen siteensä EU:n luettelossa mainittuihin yhteistyöhaluttomiin lainkäyttöalueisiin lyhyen ajan kuluessa, mikä edellyttää asianmukaista seurantaa ja noudattamatta jättämisestä määrättäviä seuraamuksia. |
Jäsenvaltioiden olisi jätettävä huomiotta siteet luettelossa mainittuihin yhteistyöhaluttomiin lainkäyttöalueisiin, jos yrityksellä on merkittävää taloudellista läsnäoloa (henkilöstöä, laitteita, varoja ja tiloja, mikä ilmenee merkityksellisistä tosiseikoista ja olosuhteista) ja se harjoittaa merkittävää taloudellista toimintaa luettelossa mainituilla yhteistyöhaluttomilla lainkäyttöalueilla.
Jäsenvaltioiden ei pitäisi soveltaa näitä poikkeuksia, jos ne eivät pysty tarkistamaan tietojen oikeellisuutta. Tämä voi johtua asianomaisen kolmannen maan kanssa pyynnöstä tapahtuvan tietojenvaihdon riittämättömyydestä, erityisesti tietojenvaihdon mahdollistavan verosopimuksen puuttumisesta tai siitä, ettei asianomainen kolmas maa tee yhteistyötä.
5. TÄYTÄNTÖÖNPANO JA VALVONTA
Jäsenvaltioiden olisi sovittava kohtuullisista vaatimuksista, joiden avulla osoitetaan siteiden puuttuminen yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskevassa EU:n luettelossa mainittuun lainkäyttöalueeseen. Seuraavien periaatteiden tarkoituksena on auttaa jäsenvaltioita varmistamaan vaatimusten nopea täytäntöönpano ja tehokas noudattamisen valvonta:
a) |
Menettelyjen yksinkertaistamiseksi ja rahoitustuen saannin helpottamiseksi jäsenvaltiot voivat hyväksyä hakijoiden itse antamat todistukset näytöksi siitä, että hakijat noudattavat rahoitustuen saamista koskevia vaatimuksia kokonaisuudessaan. Tätä menettelyä olisi myöhemmin täydennettävä tehostetuilla tarkastuksilla/valvontatoimilla, joissa hyödynnetään täysimittaisesti sellaisia saatavilla olevia välineitä, joiden avulla voidaan vähentää sääntöjen noudattamatta jättämisen riskiä, kuten maakohtaisia raportteja, finanssitilitietojen automaattista vaihtoa, pyynnöstä tapahtuvaa tietojenvaihtoa tai tosiasiallista omistajaa ja edunsaajaa koskevien tietojen saantia. |
b) |
Jäsenvaltioiden olisi säädettävä tehokkaista, oikeasuhteisista ja varoittavista seuraamuksista, joilla estetään hakijoita antamasta vääriä tai virheellisiä tietoja ja joihin kuuluu vähintään aiheettomasti myönnetyn rahoitustuen takaisinperintä. |
c) |
Jäsenvaltioiden ei pitäisi sallia itse annettavia todistuksia, vaan niiden olisi suoritettava tehostettuja tarkastuksia, jos asianomaisella yrityksellä on siteitä EU:n luettelossa mainittuihin lainkäyttöalueisiin ja se vaatii poikkeuksen soveltamista. |
6. MUUT RAJOITUKSET
Jäsenvaltioiden olisi pidättäydyttävä antamasta yrityksille rahoitustukea tapauksissa, joissa
— |
on todettu, että yritys tai sen omistajat on tuomittu lainvoimaisella tuomiolla jostakin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU (5) 57 artiklan 1 kohdassa säädetystä rikoksesta; |
— |
lainvoimaisessa tuomiossa tai lopullisessa hallinnollisessa päätöksessä on todettu, että yritys tai sen omistajat ovat laiminlyöneet sovellettavan lainsäädännön mukaisen velvollisuutensa maksaa veroja tai sosiaaliturvamaksuja. |
7. SEURANTA
Jäsenvaltioita pyydetään ilmoittamaan komissiolle kaikista tämän suosituksen johdosta toteutetuista toimenpiteistä.
Komissio on valmis keskustelemaan jäsenvaltioiden kanssa niiden suunnitelmista sen varmistamiseksi, että valtiontuen myöntäminen erityisesti pääomitusten muodossa rajoitetaan yrityksiin, jotka maksavat kohtuullisen osuutensa veroja.
Komissio julkaisee kertomuksen tämän suosituksen soveltamisesta kolmen vuoden kuluessa sen antamisesta.
Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2020.
Komission puolesta
Paolo GENTILONI
Komission jäsen
(1) Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle tehokasta verotusta koskevasta ulkoisesta strategiasta (https://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:b5aef3db-c5a7-11e5-a4b5-01aa75ed71a1.0020.02/DOC_1&format=PDF).
(2) Asiaa koskevien neuvoston päätelmien liitteessä I olevat lainkäyttöalueet (niin kutsuttu musta lista). Luetteloa päivitetään säännöllisesti: https://ec.europa.eu/taxation_customs/tax-common-eu-list_en
(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/849, annettu 20 päivänä toukokuuta 2015, rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen (EUVL L 141, 5.6.2015, s. 73).
(4) Komission tiedonanto ”Tilapäiset puitteet valtiontukitoimenpiteille talouden tukemiseksi tämänhetkisessä covid-19-epidemiassa”, C/2020/1863 (EUVL C 91I, 20.3.2020, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 3 päivänä huhtikuuta, 8 päivänä toukokuuta ja 29 päivänä kesäkuuta 2020.
(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta (EUVL L 94, 28.3.2014, s. 65).