EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62012TN0013
Case T-13/12: Action brought on 9 January 2012 — Andechser Molkerei Scheitz v Commission
Asia T-13/12: Kanne 9.1.2012 — Andechser Molkerei Scheitz v. komissio
Asia T-13/12: Kanne 9.1.2012 — Andechser Molkerei Scheitz v. komissio
EUVL C 89, 24.3.2012, p. 25–26
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
24.3.2012 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 89/25 |
Kanne 9.1.2012 — Andechser Molkerei Scheitz v. komissio
(Asia T-13/12)
2012/C 89/43
Oikeudenkäyntikieli: saksa
Asianosaiset
Kantaja: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Andechs, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Schmidt)
Vastaaja: Euroopan komissio
Vaatimukset
Kantaja vaatii, että
— |
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta stevioliglykosidien osalta annettu komission asetus (EU) N:o 1131/2011 on kumottava siltä osin kuin siinä hyväksytään Stevia rebaudiana Bertoni -kasvin lehdistä uutettujen stevioliglykosidien käyttö vain elintarvikelisäaineena mutta ei maatalousperäisinä kasveista saatavina elintarvikkeiden ainesosina tai aromivalmisteina |
— |
on todettava periaatteellisesti, että Euroopan unionilla on velvollisuus korvata kantajalle vahinko, joka on aiheutunut siitä, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta stevioliglykosidien osalta annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 1131/2011 hyväksytään Stevia rebaudiana Bertoni -kasvin lehdistä uutettujen stevioliglykosidien käyttö vain elintarvikelisäaineena mutta ei maatalousperäisenä kasveista saatavina elintarvikkeiden ainesosina tai aromivalmisteina ja että muut yritykset käyttävät tästä syystä stevioliglykosideja tavanomaisten maitotuotteidensa valmistuksessa ja saavat siten kilpailuetua kantajaan nähden, koska kantaja ei biomeijerinä ja luonnonmukaisten tuotteiden valmistajana voi asetuksen (EY) N:o 834/2007 ja asetuksen N:o 889/2008 säännösten perusteella käyttää stevioliglykosideja elintarvikelisäaineena, vaikka se uuttaisi sen luonnonmukaisesti viljellyistä Stevia-kasvin lehdistä unionin oikeudessa luonnonmukaisille tuotteille hyväksytyllä menetelmällä. |
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja riitauttaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta stevioliglykosidien osalta annetun komission asetuksen (EU) N:o 1131/2011 (1) siltä osin kuin siinä hyväksytään Stevia rebaudiana Bertoni -kasvin lehdistä uutettujen stevioliglykosidien käyttö vain elintarvikelisäaineena mutta ei maatalousperäisenä kasveista saatavina elintarvikkeiden ainesosina tai aromivalmisteina.
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi olennaisilta osin neljään kanneperusteeseen.
1) |
Ensimmäinen kanneperuste: ”non ultra vires” -periaatteen loukkaaminen Kantaja esittää ensinnäkin, että komissio piti Stevia rebaudiana Bertoni -kasvin lehdistä uutettuja stevioliglykosideja virheellisesti elintarvikelisäaineena ja antoi siten riidanalaisen asetuksen sille kuuluvan toimivallan ylittäen. Stevioliglykosidit valitaan erityisesti makunsa vuoksi. Niitä ei siten käytetä elintarvikelisäaineina teknologisista tarkoitusta varten asetuksen (EY) N:o 1333/2008 (2) 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla vaan kyseisen asetuksen johdanto-osan viidennessä perustelukappaleessa tarkoitetulla tavalla aromin ja/tai maun lisäämiseen. Niinpä stevioliglykosideja on pidettävä kasviperäisinä elintarvikkeiden ainesosina tai aromivalmisteina. Tästä syystä komissio on ylittänyt toimivaltansa. |
2) |
Toinen kanneperuste: yhdenvertaista kohtelua koskevan perusoikeuden loukkaaminen Toiseksi kantaja esittää, että sen perusoikeutta yhdenvertaiseen kohteluun mielivaltaisen toiminnan kiellon merkityksessä on loukattu, sillä se ei biomeijerinä voi valmistaa ja myydä biojogurttia, jossa on luonnonmukaisia stevioliglysideja, kun taas sen jogurttia tavanomaisen maanviljelyksen avulla valmistavat kilpailijat saavat käyttää stevioliglysideja. Luonnonmukaisten stevioliglysidien käyttäminen elintarvikelisäaineena on kielletty asetuksen (EY) N:o 834/2007 (3) 19 artiklan 2 kohdan b alakohdassa, jonka mukaan tuotannossa saa käyttää vain luonnonmukaisille tuotteille sallittuja elintarvikelisäaineita. Tällainen hyväksyminen ei perustu asetuksen (EY) N:o 889/2008 (4) 27 artiklan 1 kohdan a alakohtaan eikä ainetta ole sisällytetty kyseisen asetuksen liitteessä VIII olevan A jakson sallittujen aineiden luetteloon. Niinpä komissio virheellisesti antanut etua tavanomaisten tuotteiden tarjoajille ja rajoittanut kilpailua markkinoilla, kun se on hyväksynyt stevioliglykosidit vain elintarvikelisäaineina. |
3) |
Kolmas kanneperuste: omaisuudensuojaa koskevan perusoikeuden ja elinkeinonharjoittamisen vapauden loukkaaminen Kolmanneksi kantaja vetoaa siihen, että sen perusoikeutta omaisuudensuojaan ja elinkeinonharjoittamisen vapautta on loukattu. |
4) |
Neljäs kanneperuste: perusteiden puutteellisuus Asetus N:o 1131/2011 on kantajan mukaan lisäksi perusteltu puutteellisesti, sillä johdanto-osan perustelukappaleissa ei mainita, miksi ainoastaan maun lisäämiseen, makeuttamiseen ja yrttimakuvivahteen antamiseen käytettäviä stevioliglykosideja pidetään elintarvikelisäaineina. |
(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta stevioliglykosidien osalta 11.11.2011 annettu komission asetus (EU) N:o 1131/2011 (EUVL L 295, s. 205).
(2) Elintarvikelisäainesta 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1333/2008 (EUVL L 354, s. 16).
(3) Luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2092/91 kumoamisesta 28.6.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 834/2007 (EUVL L 189, s. 1).
(4) Luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä luonnonmukaisen tuotannon, merkintöjen ja valvonnan osalta 5.9.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 889/2008 (EUVL L 250, s. 1).