EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012DC0554
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE COUNCIL AND THE EUROPEAN PARLIAMENT Mid-term report on the implementation of the Action Plan on Unaccompanied Minors
KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Välikertomus ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta
KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Välikertomus ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta
/* COM/2012/0554 final */
KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Välikertomus ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta /* COM/2012/0554 final */
KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA
EUROOPAN PARLAMENTILLE Välikertomus ilman huoltajaa olevia
alaikäisiä koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta I. Johdanto Komissio hyväksyi toukokuussa 2010 ilman
huoltajaa olevia alaikäisiä koskevan toimintasuunnitelman (2010–2014)[1], ja tämän jälkeen neuvosto
hyväksyi kesäkuussa 2010 päätelmät ilman huoltajaa olevista alaikäisistä[2]. Toimintasuunnitelmassa ja
neuvoston päätelmissä esitetään lapsen etuun perustuva EU:n laajuinen
lähestymistapa. Niissä määritellään keskeisiä toimintalinjoja, kuten
ennaltaehkäisy, vastaanotto ja sellaisten kestävien ratkaisujen tunnistaminen,
jotka pannaan täytäntöön Euroopan unionin (EU) toimielinten ja virastojen sekä
EU:n jäsenvaltioiden ja sidosryhmien toteuttamilla käytännön toimenpiteillä. Toimintasuunnitelmassa ja neuvoston
päätelmissä komissiota kehotettiin raportoimaan suunnitelman täytäntöönpanosta
vuoden 2012 puoliväliin mennessä. Tässä välikertomuksessa keskitytään toukokuun
2010 ja kesäkuun 2012 väliseen kehitykseen ja määritetään alueet, joihin on
kiinnitettävä enemmän huomiota ja kohdennettava enemmän toimia seuraavien
kahden vuoden aikana. Kertomukseen liittyy komission yksiköiden
valmisteluasiakirja[3],
jossa kuvataan yksityiskohtaisemmin EU:n toimielinten ja virastojen sekä
jäsenvaltioiden toimia. Siinä viitataan myös tarvittaessa muiden toimijoiden
toimiin. Kertomus ja komission yksiköiden valmisteluasiakirja perustuvat
tutkimuksiin, jäsenvaltioiden kuulemisiin ja jatkuvaan vuoropuheluun
kansalaisyhteiskunnan järjestöjen kanssa. II. Nykytilanne Kahden viime vuoden aikana tapahtunut kehitys
on osoittanut, että yksin maahan tulevat alaikäiset[4] eivät ole väliaikainen ilmiö,
vaan EU:hun suuntautuvan muuttoliikkeen pitkäaikainen piirre, ja että EU:ssa
tarvitaan tätä maahanmuuttajien ryhmää koskevaa yhteistä lähestymistapaa. Siihen, että EU:hun tulee yksin matkustavia
alaikäisiä, on edelleen moninaisia ja toisiinsa liittyviä syitä. Osa heistä
pakenee aseellisia selkkauksia, luonnonkatastrofeja, syrjintää tai vainoa.
Maailman tapahtumat, kuten Afganistanin ja Irakin konfliktit tai arabikevään
tapahtumiin liittyvät poliittiset levottomuudet, voidaan nähdä tällaisiin
muuttovirtoihin merkittävästi vaikuttavina tekijöinä. Yksin EU:hun tulevien
alaikäisten tavallisimmat alkuperämaat vuonna 2009 olivat Afganistan ja Irak[5], ja vuonna 2010 nämä maat
olivat edelleen useimmissa jäsenvaltioissa merkittäviä lähtömaita Afrikan
sarvessa sijaitsevien maiden ohella[6].
Osa lapsista ei lähde omasta tahdostaan, vaan heidän perheensä lähettävät heidät
pois, jotta he välttyisivät poliittiselta vainolta tai pääsisivät osallisiksi
koulutuksesta ja hyvinvoinnista (joita näille lapsille ei heidän kotimaassaan
ole tarjolla) tai yksinkertaisesti siksi, että he pääsisivät pois köyhyydestä
ja löytäisivät töitä EU:sta[7]
. Toiset taas toiset pyrkivät jo EU:n alueella olevien sukulaistensa luokse.
Osa ilman huoltajaa olevista alaikäisistä tulee EU:hun ihmiskaupan uhreina,
joita uhkaa hyväksikäyttö. Kuten toimintasuunnitelmassa todetaan, tästä
maahanmuuttajien ryhmästä on saatavilla niukasti tietoja, eikä tilanne ole
muuttunut joistakin tietojenkeruussa tapahtuneista parannuksista huolimatta.
Luotettavimmat saatavilla olevat tiedot koskevat ilman huoltajaa olevia
alaikäisiä, jotka ovat hakeneet turvapaikkaa. Vuonna 2011 EU:n 27
jäsenvaltiossa tehtiin 12 225 turvapaikkahakemusta. Tämä luku on
verrattavissa edellisten vuosien määriin[8]
ja kertoo siitä, että tällainen maahanmuutto on edelleen varsin huomattavaa.
Ilman huoltajaa olevien alaikäisten muuntyyppisistä muuttovirroista on vähemmän
tietoja. Vuonna 2011 jäsenvaltiot ilmoittivat myöntäneensä ilman huoltajaa
oleville alaikäisille 4 406:ta oleskelulupaa.[9] Kaiken kaikkiaan aineisto
osoittaa, että EU:hun saapuvien lasten määrä ei ole vähentynyt, eikä tämä
suuntaus todennäköisesti muutu tulevina vuosina. Maahanmuuttovirtojen laajuus ja luonne
vaihtelevat edelleen jäsenvaltioiden välillä. Joihinkin jäsenvaltioihin ilman
huoltajaa olevia alaikäisiä saapuu pääasiallisesti turvapaikanhakijoina. Näin
on esimerkiksi Ruotsissa, jossa ilman huoltajaa olevien lasten jättämien
turvapaikkahakemusten määrä on vuosi vuodelta lisääntynyt: vuonna 2008
tällaisia hakemuksia jätettiin 1 510 ja vuonna 2011 niitä oli 2 655.
Vastaavasti Saksassa tämän maahanmuuttajaryhmän turvapaikkahakemukset lähes
kolminkertaistuivat mainitun jakson aikana 765 hakemuksesta 2 125
hakemukseen[10].
Toisissa jäsenvaltioissa turvapaikanhakijoina
tulevien lasten määrä on suhteessa pienempi kuin laittomina siirtolaisina
tulevien lasten määrä. Näin on Italiassa ja Espanjassa. Nämä maat myönsivät
vuonna 2010 ensimmäisen oleskeluluvan 2 278:lle ja 819:lle ilman huoltajaa
olevalle lapselle, jotka eivät hakeneet turvapaikkaa[11]. Yhä suurempi osuus
laittomista muuttovirroista johtuu poliittisesta kuohunnasta Pohjois-Afrikan maissa
ja muualla. Esimerkiksi Italia totesi, että viime vuosina ilman huoltajaa
olevien alaikäisten muuttovirrat perinteisistä alkuperämaista, kuten
Albaniasta, ovat vähentyneet, kun taas yhteiskunnallisesti ja poliittisesti
epävakaista Afrikan ja Lähi-idän maista tulevat muuttovirrat ovat lisääntyneet. Vielä yhden jäsenvaltioiden ryhmän muodostavat
kauttakulkumaat, joissa ilman huoltajaa olevat lapset jättävät hyvin vähän
turvapaikkahakemuksia – tyypillisesti alle 60 vuodessa[12] – mutta joiden läpi osa heistä
matkustaa saavuttaakseen määränpäänään olevan maan. Useimmat Keski- ja
Itä-Euroopan maat kuuluvat tähän ryhmään. III. Tietojenkeruu Tietojenkeruu on edelleen yksi keskeisimmistä
haasteista. Ilman huoltajaa olevat alaikäiset eivät ole yhtenäinen ryhmä, vaan
he kuuluvat eri viranomaisten toiminnan piiriin, minkä vuoksi jäsenvaltioiden
säännöllinen tietojenkeruu ei kata heitä kaikkia. Turvapaikkaa hakeneista ilman
huoltajaa olevista lapsista on saatavilla luotettavia tilastoja, mutta
laittomasti muuttaneista tai ihmiskaupan uhriksi joutuneista lapsista tietoja
on vähemmän. Kahden viime vuoden aikana sekä määrällisten
että laadullisten tietojen keruussa ja vaihdossa on saavutettu huomattavaa
edistystä. Sen ansiosta, että tilastojen laatimista koskevan neuvoston
asetuksen[13]
6 artiklan mukaista tiedonkeruuta koskevia ohjeita tarkistettiin vuonna 2011,
Eurostat voi kerätä tietoja vielä yhdestä oleskelulupien ryhmästä eli
oleskeluluvista, jotka on myönnetty sellaisille ilman huoltajaa oleville
alaikäisille, jotka eivät hae turvapaikkaa tai joille ei ole myönnetty
oleskelulupaa ihmiskaupan uhriksi joutumisen perusteella. Nämä luvut antavat
kuvan muuhun kuin turvapaikkaan liittyvän maahanmuuton laajuudesta ja
dynamiikasta[14].
Frontex julkaisi syyskuussa 2010 kohdennetun riskinarvioinnin, jossa
analysoitiin tulijoiden määriä, kansallisuuksia ja reittejä samoin kuin tapoja
helpottaa ilman huoltajaa olevien alaikäisten turvapaikanhakijoiden muuttoa[15]. Euroopan
muuttoliikeverkostolla oli edelleen tärkeä asema ilman huoltajaa olevia
alaikäisiä koskevien tietojen vaihdossa. Vuoden 2012 ensimmäisellä
vuosineljänneksellä toteutettu erityiskysely tuotti ajantasaisia tilastoja ja
tietoja näitä turvapaikanhakijoita koskevista käytännöistä[16]. Äskettäin perustettu Euroopan turvapaikka-asioiden
tukivirasto (EASO)[17]
osallistuu niin ikään tietojen jakamiseen ja seurantaan. EASOn vuoden 2012
työohjelmaan sisältyvät ilman huoltajaa olevia lapsia koskevan tietojen
jakamis- ja valvontajärjestelmän perustaminen sekä alkuperämaata koskevien tietojen
kerääminen ja kehittäminen.[18]
Tulevat toimet EU:n jäsenvaltioiden, toimielinten ja
virastojen sekä valtiosta riippumattomien ja kansainvälisten järjestöjen on
ryhdyttävä lisätoimiin määrällisten ja laadullisten tietojen – mukaan
lukien sukupuolen mukaan jaotellut tiedot – keräämisessä ja jakamisessa.
Eri puolilla EU:ta kerättyjen tietojen vertailukelpoisuutta on edelleen
parannettava. Jäsenvaltioita kannustetaan jatkamaan tietojen keräämistä sekä
turvapaikkaa hakevista ilman huoltajaa olevista alaikäisistä että alaikäisistä
laittomista maahanmuuttajista ja ihmiskaupan uhreista. Erityisesti alaikäisiin
kohdistuvaa ihmiskauppaa koskevia tietoja pitäisi eritellä aiempaa
yksityiskohtaisemmin, jotta saataisiin tietoja ihmiskaupan uhreiksi joutuneista
alaikäisistä. Tietojenkeruuta ei pitäisi rajoittaa
alkuvaiheeseen eli hetkeen, jolloin ilman huoltajaa olevat lapset tulevat
jäsenvaltioon ensimmäisen kerran. On myös tärkeää parantaa tietämystä siitä,
mitä näille lapsille tapahtuu sen jälkeen, kun he ovat tulleet EU:n alueelle.
Aina kun mahdollista, jäsenvaltioiden olisi kerättävä määrällisiä ja
laadullisia tietoja ilman huoltajaa olevista alaikäisistä, jotka pakenevat
hoitolaitoksista, ja siitä, minkä tyyppistä palvelua ja tukea tarjotaan
sovellettavan menettelyn (esim. nopeutetut menettelyt, rajamenettelyt, iän
arviointi, perheenjäsenten jäljittäminen, edunvalvojien nimeäminen jne.) eri
vaiheissa. Lisäksi olisi kerättävä tietoja ilman huoltajaa olevien
palautettujen alaikäisten määrästä.[19]
Komissio toteuttaa vuosina 2013–14 osana
Euroopan parlamentin tukemaa pilottihanketta tutkimuksen EU:n laajuisten
tietojen keräämiseksi lasten osallisuudesta rikos-, yksityis- tai
hallinto-oikeudellisiin menettelyihin. Tässä yhteydessä se kerää keskeisiin
indikaattoreihin perustuvia tilastoja ja esittää sanallisen yleiskatsauksen
ilman huoltajaa olevien alaikäisten osallisuudesta hallinto-oikeudellisiin
menettelyihin EU:ssa. EASO edistää tietojen vaihtoa ja tietämyksen
jakamista ilman huoltajaa olevia lapsia käsittelevien asiantuntijakokousten
avulla. Vuoden 2012 loppuun mennessä EASO laatii Afganistania alkuperämaana
koskevan kertomuksen, joka käsittelee myös heikossa asemassa olevia ryhmiä,
kuten ilman huoltajaa olevia alaikäisiä, koskevia erityiskysymyksiä. IV. Riskialttiin muuttoliikkeen ja
ihmiskaupan ehkäiseminen Toimintasuunnitelmassa todetaan, että lapsia
koskevan riskialttiin maahanmuuton ja ihmiskaupan ehkäiseminen on ensimmäinen
askel ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskevan maahanmuuton tehokkaassa
hallinnassa. Tästä syystä EU ja sen jäsenvaltiot jatkoivat maahanmuuttoon, ja
erityisesti lapsia koskevaan maahanmuuttoon, liittyvien kysymysten
integroimista kehitysyhteistyöhön. Lisäksi ne ovat toteuttaneet tiedotus- ja
koulutustoimia, jotta ihmiskaupan uhrien tunnistamista varhaisessa vaiheessa
parannettaisiin sekä lapsia ja heidän perheitään varoitettaisiin laittoman
maahanmuuton riskeistä. Vielä yhtenä toiminnan alana oli integroitujen
lastensuojelujärjestelmien kehittäminen. EU rahoitti muuttoliikettä ja turvapaikka-asioita
koskevan aihekohtaisen ohjelman investointi ihmisiin -nimisen aihekohtaisen
ohjelman, demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen välineen ja
kehitysyhteistyön rahoitusvälineen[20]
avulla hankkeita riskialttiin muuttoliikkeen ja ihmiskaupan ehkäisemiseksi,
riskiryhmiin kuuluvia lapsia koskevan tiedon levittämiseksi ja erikoistuneen
henkilöstön kouluttamiseksi havaitsemaan riskitilanteita. EU jatkoi myös
oikeudellisten ja hallinnollisten valmiuksien parantamista koskevaa tukeaan
kolmansille maille sellaisten lasten tunnistamiseksi, jotka ovat
turvapaikanhakijoita ja ihmiskaupan uhreja[21].
Kansallisella ja EU:n rahoituksella, jolla on
tarjottu asumista ja koulutusta alaikäisille, on saatu kannustavia tuloksia
useissa alkuperämaissa, kuten Senegalissa, Marokossa, Moldovassa, Egyptissä,
Keniassa, Guatemalassa ja Boliviassa[22].
Parhaillaan ollaan käynnistämässä tiedotuskampanjoita ja toteuttamassa toimia
kansallisten viranomaisten ja rajavartijoiden valmiuksien lisäämiseksi[23]. Riskialttiin muuttoliikkeen ja ihmiskaupan
ehkäisemiseen on kuulunut tärkeänä osana jatkuva yhteistyö kolmansien maiden
kanssa. Ihmisoikeusvuoropuheluissa keskusteltiin ilman huoltajaa olevista
alaikäisistä[24].
EU jatkoi lapsen oikeuksien edistämistä ja suojaamista koskevien suuntaviivojensa
soveltamista[25].
On odotettavissa, että suuntaviivojen tarkistuksessa vuonna 2012 korostetaan
entisestään heikoimmassa asemassa olevia ryhmiä, kuten ilman huoltajaa olevia
lapsia. Kysymystä ilman huoltajaa olevista
alaikäisistä käsitellään muuttoliikettä ja liikkuvuutta koskevissa
vuoropuheluissa, kuten EU:n ja Afrikan kumppanuudessa muuttoliikkeen,
liikkuvuuden ja työllisyyden aloilla sekä muuttoliikettä ja kehitystä
koskevassa nk. Rabatin prosessissa. Aiheesta keskusteltiin maaliskuussa 2011 maahanmuuttoa
ja sosiaalikysymyksiä käsittelevän työryhmän Marokon kanssa pitämässä
kokouksessa sekä lokakuussa 2011 käynnistetyssä maahanmuuttoa, liikkuvuutta ja
turvallisuutta koskevassa vuoropuhelussa Tunisian ja Marokon kanssa. Myös
vuosia 2012–2016 koskevassa Prahan prosessin toimintasuunnitelmassa[26] luetellaan ilman huoltajaa
olevia alaikäisiä koskevia erityistoimia. Vastaanottavat maat jakoivat ilman huoltajaa
olevien alaikäisten kohtelua koskevia käytäntöjä ja kokemuksia G8-tapaamisessa
sekä maahanmuutto- ja pakolaiskysymyksiä käsittelevässä EU:n ja Yhdysvaltojen
yhteisessä foorumissa. Espanja järjesti vuonna 2011 osana EU:n ja Yhdysvaltojen
yhteistä foorumia seminaarin ilman huoltajaa olevista alaikäisistä, ja näin
EU:n jäsenvaltiot ja Yhdysvallat pääsivät vaihtamaan näkemyksiä ja käytäntöjä.[27] Mahdollisille tuleville maahanmuuttajille
suunnatun tiedotuksen parantamiseksi komissio sisällytti marraskuussa 2011
julkaistuun EU:n maahanmuuttoportaaliin erityisen viittauksen ilman huoltajaa
oleviin lapsiin[28]. Tulevat toimet EU:n ja jäsenvaltioiden on jatkossakin syytä
käsitellä kysymystä ilman huoltajaa olevista alaikäisistä kehitysyhteistyön
yhteydessä. Toteutettavia aloitteita ja suunnitteilla olevia toimia koskevien
tietojen jakamista on erittäin tärkeää lisätä, jotta saatavilla olevat
resurssit saataisiin käytettyä mahdollisimman tehokkaasti. EU:n
rahoituskehyksestä vuosille 2014–2020 käytävien keskustelujen tarkoituksena on
parantaa ulkoisten varojen koordinointia.[29] Myös alkuperä- ja kauttakulkumaiden kanssa
tehtävää yhteistyötä on tarpeen parantaa jatkuvasti. Vakaa yhteistyö kolmansien
maiden kanssa auttaa EU:ta ja jäsenvaltioita ymmärtämään paremmin näiden maiden
tarpeet, mikä puolestaan tukee tulevien hankkeiden suunnittelua ja
täytäntöönpanoa. Tällainen toiminta ei saa rajoittua ennaltaehkäiseviin
toimiin, vaan siinä on käsiteltävä myös muita kysymyksiä, kuten perheiden
yhdistämistä, lasten turvallisen paluun varmistamista ja riskiä joutua
uudelleen ihmiskaupan uhriksi. Näitä kysymyksiä pitäisi käsitellä myös
liikkuvuutta koskevien kumppanuuksien yhteydessä ja pääasiallisten
alkuperämaiden kanssa käytävissä vuoropuheluissa. Tiedonvaihtoon EU:n ulkopuolella sijaitsevien,
ilman huoltajaa olevien alaikäisten määrämaiden kanssa olisi kannustettava sekä
kokemusten ja hyvien käytäntöjen jakamista varten että konkreettisten
ratkaisujen löytämiseksi ennaltaehkäisemistä, perheenjäsenten jäljittämistä ja
turvallista paluuta koskeviin kysymyksiin. V. Vastaanotto ja menettelylliset
takeet EU:ssa Toimintasuunnitelmassa todetaan
vastaanottotoimien olevan tärkeitä sen varmistamiseksi, että EU:n alueelle
päätyville ilman huoltajaa oleville alaikäisille tarjotaan asianmukaista hoitoa
ja apua. Tästä syystä EU parantaa edelleen näiden lasten vastaanottotoimia ja
heidän mahdollisuuksiaan päästä osallisiksi asiaankuuluvista menettelyllisistä
takeista. Schengenin rajasäännöstöön ja Schengenin
sopimuksen soveltamisesta tehtyyn yleissopimukseen ehdotettiin muutoksia,
joiden on tarkoitus parantaa ilman huoltajaa olevien alaikäisten kohtelua
rajoilla. Niiden myötä otetaan käyttöön rajavartioille tarkoitettu
koulutusmoduuli, joka koskee ilman huoltajaa olevia alaikäisiä, ja luettelo
kansallisista yhteyspisteistä, joita on konsultoitava alaikäisiä koskevissa
asioissa. Frontexin johtaman yhteisoperaatio Hammerin tuloksena laadittiin
toiminnalliset suuntaviivat siitä, kuinka lapsia, mukaan lukien ilman huoltajaa
olevat lapset, on kohdeltava ulkorajoilla. Belgia järjesti
puheenjohtajakaudellaan seminaarin, jossa käsiteltiin kysymystä lapsista, jotka
tulevat EU:n alueelle saadakseen suojelua, ja annettiin kansallisille
viranomaisille ja kansainvälisille toimijoille joukko suosituksia[30]. Turvapaikkaa hakevien ilman huoltajaa olevien
alaikäisten osalta EU on saattamassa päätökseen neuvottelut
turvapaikkakysymyksiä koskevan yhteisön säännöstön tarkistamisesta, jonka myötä
ilman huoltajaa olevien alaikäisten suojelun odotetaan vahvistuvan. Ns. aseman
määrittelyä koskeva direktiivi[31]
hyväksyttiin joulukuussa 2011. Direktiivillä tiukennetaan perheenjäsenten
jäljittämistä koskevaa säännöstä ja esitetään ensimmäistä kertaa suuntaa-antava
luettelo seikoista, jotka on otettava huomioon lapsen edun määrittelyssä. Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat
huhtikuussa 2011 direktiivin ihmiskaupan ehkäisemisestä ja torjumisesta sekä
ihmiskaupan uhrien suojelemisesta (ihmiskauppadirektiivi)[32]. Direktiiviin sisältyy uusia
säännöksiä avun, tuen ja suojelun antamiseksi ihmiskaupan uhreiksi joutuneille
ilman huoltajaa oleville lapsille. Jäsenvaltioiden on erityisesti toteutettava
tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että ihmiskaupan uhreiksi joutuneiden
lasten auttamiseksi ja tukemiseksi toteutettaviin erityistoimiin ryhdytään
vasta, kun kunkin lapsiuhrin nimenomaista tilannetta on arvioitu
yksilöllisesti. Tässä yhteydessä on otettava asianmukaisesti huomioon lapsen
näkemykset, tarpeet ja huolenaiheet kestävän ratkaisun löytämiseksi. Lisäksi
jäsenvaltion olisi nimettävä lapselle edunvalvoja tai edustaja heti, kun lapsi
on tullut viranomaisten tietoon. Komissio on perustanut asiantuntijaryhmän,
joka käsittelee ilman huoltajaa olevia alaikäisiä maahanmuuttoprosessissa[33]. Asiantuntijaryhmä vaihtaa
näkemyksiä ja käytäntöjä erilaisista tätä alaa koskevista kysymyksistä.
Ensimmäisessä aihekohtaisessa kokouksessa, joka järjestettiin
21. kesäkuuta 2011, käsiteltiin edunvalvontaa. Kokouksessa vahvistettiin,
että edunvalvonta on yksi lastensuojelun keskeisistä tekijöistä, ja vaikka
sille ei ole yhtenäistä mallia, siihen liittyy eri puolilla EU:ta yhteisiä
haasteita, kuten tarve kouluttaa edunvalvojia. Edunvalvontaa koskevien
verkostojen tukemiseksi komissio rahoitti ”Euroopan edunvalvontalaitosten
verkosto: edunvalvonta käytännössä”-nimistä hanketta, jonka NIDOS-säätiö panee
täytäntöön[34].
Se rahoitti myös alankomaalaisen Defence for Children -järjestön johtamaa
hanketta, jonka tuloksena määriteltiin ilman huoltajaa olevien lasten
edunvalvojia koskevat perusnormit[35]
sekä hanketta, jolla pyrittiin parantamaan ilman huoltajaa olevien alaikäisten
turvapaikanhakijoiden edunvalvonnan laatua Keski-Euroopassa[36]. EASO on määritellyt vuoden
2012 painopisteiksi iän arviointia koskevan työryhmän perustamisen, teknisen
dokumentaation toimittamisen sekä iän arviointia koskevan käsikirjan[37]. EASO lähetti keväällä 2012
jäsenvaltioihin ja kansalaisyhteiskunnan järjestöille kyselyn EU:n nykyisten
politiikkojen ja käytäntöjen arvioimiseksi. Tuloksia hyödynnetään EASOn
työryhmän työskentelyssä ja suuntaviivojen laatimisessa. Ilman huoltajaa olevia alaikäisiä käsittelevä
asiantuntijaryhmä tarkasteli huolellisesti perheenjäsenten jäljittämistä.[38] Sen johtopäätös oli, että
ilman alkuperämaan osallistumista ei pystytä löytämään oikeudellisia
edunvalvojia tai asianmukaisia alaikäisistä huolehtivia laitoksia,
perheyhteyksiä ei pystytä palauttamaan eikä näitä alaikäisiä pystytä
palauttamaan turvalliseen ympäristöön. Espanja ja Ranska esittelivät
yhteistyötä alkuperämaiden kanssa, ja Italia selvitti Kansainvälisen
siirtolaisuusjärjestön tapaa toteuttaa jäljittäminen. Huolimatta siitä, että
jäsenvaltioilla on erilaisia lähestymistapoja perheenjäsenten jäljittämiseen,
joitakin kansallisella tasolla kehitettyjä sääntöjä ja käytäntöjä voisi olla
hyödyllistä jakaa jäsenvaltioiden välillä. Tästä syystä ehdotettiin kyselyn
laatimista perheenjäsenten jäljittämistä koskevien tietojen kirjaamiseksi ja
parhaiden käytäntöjen jakamiseksi. Perusoikeusviraston vertailevassa
kertomuksessa vuodelta 2010 (Separated, asylum-seeking children in EU Member
States) tarkasteltiin ilman huoltajaa olevien lasten kokemuksia ja
tukevaisuudennäkymiä 12:ssa EU:n jäsenvaltiossa. Siinä määriteltiin nykyisten
järjestelmien hyviä käytäntöjä ja puutteita sellaisissa kysymyksissä kuin
asuminen, terveydenhuoltoon ja koulutukseen pääsy, oikeudellinen edustus,
sosiaalityöntekijöiden rooli, iän arviointi, perheenjäsenten jäljittäminen ja
perheenyhdistäminen[39].
Komissio hyväksyi helmikuussa 2011 lapsen
oikeuksia koskevan EU:n toimintasuunnitelman, joka käsittelee heikossa asemassa
ja erityisesti ilman huoltajaa olevien lasten suojelua. Harkittavina olevia
toimia ovat muun muassa Euroopan neuvoston vuonna 2010 esittämien
lapsiystävällisen oikeuden suuntaviivojen edistäminen. Kyseiset suuntaviivat
sisältävät ilman huoltajaa olevia lapsia koskevia suosituksia. Lisäksi
toimintasuunnitelmassa tuetaan Euroopan tason koulutuksen järjestämistä
tuomareille ja muille oikeusalan ammattilaisille tavoista, joilla lasten
osallistuminen oikeudellisiin menettelyihin voidaan järjestää parhaalla
mahdollisella tavalla. Vuoden 2011 aikana EASO päivitti
eurooppalaisen turvapaikka-alan koulutusohjelman moduulia, joka koskee lasten
haastattelemista. Moduulissa käsitellään turvapaikkavirkailijoiden
koulutustarvetta sukupuolta, traumaa ja ikää koskevissa kysymyksissä. Siinä
myös varmistetaan, että alaikäisten puhuttelut suoritetaan lapsiystävällisesti.
[40] Rahoitusnäkökohdat kuuluvat edelleen tärkeänä
osana ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskevan EU:n yhteisen lähestymistavan
kehittämiseen. Euroopan parlamentti hyväksyi vuonna 2011 pilottihankkeen, jonka
on määrä tarjota 1 000 000 euroa ennaltaehkäisy-, vastaanotto-,
suojelu- ja kotouttamispolitiikkaa koskevien, ilman huoltajia oleville lapsille
suunnattujen hankkeiden rahoittamiseen[41].
Vuonna 2011 annetussa turvapaikka- ja maahanmuuttorahaston perustamista
koskevassa asetusehdotuksessa[42]
tunnustetaan alakohtaisen lähestymistavan rajat ja yhdistetään kotouttamisen,
muuttoliikkeen, turvapaikka-asioiden ja palautusten hallinnan taloudellinen
tuki. Siinä myös käsitellään kolmansien maiden kansalaisista muodostuvien eri
kohderyhmien, mukaan lukien ilman huoltajaa olevat alaikäiset, tarpeita
kattavammalla ja koordinoidummalla tavalla. Tulevat toimet EU on sitoutunut tarkistamaan
turvapaikka-asioita koskevaa yhteisön säännöstöä vuoden 2012 loppuun mennessä.
Komissio on ehdottanut ilman huoltajaa olevien lasten suojeluun tiukempia
normeja. Olisi kiinnitettävä huomiota tätä maahanmuuttajien ryhmää koskevien
säännösten saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Ihmiskauppadirektiivistä ja aseman määrittelyä koskevasta direktiivistä samoin kuin
muista turvapaikkakysymyksiä koskevista tulevista direktiiveistä
järjestettävissä seminaareissa olisi mahdollisuuksien mukaan keskusteltava myös
ilman huoltajaa olevista lapsista. Komissio varmistaa jatkossakin, että ilman
huoltajaa oleviin alaikäisiin vaikuttava lainsäädäntö pannaan täytäntöön
asianmukaisesti ja että mahdollisiin suojelua koskeviin puutteisiin puututaan. EASO harkitsee yhteistyössä Frontexin kanssa
mahdollisuuksia lisätä koulutusta, joka koskee alaikäisten käsittelyä EU:n
ulkorajoilla. Koulutus koskisi menettelyjä iän ja näytön arvioimiseksi. Lisäksi
EASO edistää tietojen vaihtoa ja tietämyksen jakamista erilaisten ilman
huoltajaa olevia lapsia käsittelevien asiantuntijakokousten avulla. Komissio jatkaa EASOn ja jäsenvaltioiden
tukemana työtään perheenjäsenten jäljittämiseksi niin EU:ssa kuin
kolmansissakin maissa, ja se pyrkii tässä yhteydessä selvittämään ja edistämään
parhaita käytäntöjä. EU:n ja jäsenvaltioiden olisi myös lisättävä yhteistyötään
ilman huoltajaa olevien alaikäisten alkuperämaiden kanssa. Komissio myöntää jatkossakin varoja ilman
huoltajaa olevia lapsia koskevia hankkeita varten. Varojen käyttöä olisi
kuitenkin tehostettava. Jäsenvaltioita ja kansalaisyhteiskunnan järjestöjä
kehotetaan esittämään kohdennettuja ehdotuksia, joilla edistetään ilman
huoltajaa olevia alaikäisiä koskevan EU:n yhteisen lähestymistavan
täytäntöönpanoa. Sellaiset parhaisiin käytäntöihin keskittyvät uudet hankkeet
voisivat osoittautua erittäin hyödyllisiksi, joissa käsitellään keinoja estää huostaanotettujen
lasten karkaamista, majoitusnormien parantamista ja täysi-ikäisyyden
saavuttamiseen liittyvien tilanteiden käsittelemistä. On niin ikään tarpeen
varmistaa varojen saatavuus vuoden 2013 jälkeen. Tulevan turvapaikka- ja
maahanmuuttorahaston pitäisi helpottaa ilman huoltajaa olevia alaikäisiä
koskevien hankkeiden rahoitusta. VI. Kestävien ratkaisujen
löytäminen Useimmat EU:n jäsenvaltiot ovat saattaneet
palauttamisdirektiivin[43]
osaksi kansallista lainsäädäntöään. Tämän myötä ilman huoltajaa olevien
alaikäisten suojelu on huomattavasti parantunut useissa jäsenvaltioissa. Kun
direktiivi saatettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä, palauttamisdirektiivin
yhteyskomitean kokouksissa näihin lapsiin kiinnitettiin erityistä huomiota. Euroopan komissio rahoitti paluurahastosta
ilman huoltajaa olevien alaikäisten palauttamista koskevaa hanketta (European
Return Platform for Unaccompanied Minors) ja maahanmuuttajien
palauttamisesta ja lähdöstä vastaavan Alankomaiden viraston toteuttamaa
paluunjälkeistä kotoutumista koskevaa hanketta (European Reintegration
Instrument project), jonka kohderyhmään myös ilman huoltajaa olevat lapset
kuuluvat. Komission rahoittamassa tutkimuksessa alaikäisten palauttamista
koskevista parhaista käytännöistä[44]
jäsenvaltioille esitetään tarkastuslista, joka helpottaa hyvien käytäntöjen
noudattamista harkittaessa lasten palauttamista kolmansiin maihin.
Paluurahaston työohjelmassa vuodelle 2011 tuotiin esiin tarve perheenjäsenten
jäljittämistä, palautettujen alaikäisten seurantaa ja ilman huoltajaa olevien
palautettujen alaikäisten vastaanottokeskuksia koskeviin hankkeisiin. Euroopan pakolaisrahastossa ja
eurooppalaisessa rahastossa kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten
tämä maahanmuuttajien ryhmä on asetettu etusijalle edellyttäen, että kyseisiin
toimiin voidaan soveltaa suurempaa yhteisrahoitusta[45]. Euroopan pakolaisrahastoon maaliskuussa 2012
tehdyt muutokset[46],
joilla perustettiin EU:n yhteinen uudelleensijoittamisohjelma, korostetaan EU:n
roolia kansainvälisen suojelun tarjoamisessa ilman huoltajaa oleville
alaikäisille. Uudella ohjelmalla jäsenvaltioita rohkaistaan taloudellisin
kannustimin osallistumaan sellaisten ilman huoltajaa olevien alaikäisten,
joille on myönnetty pakolaisasema EU:n ulkopuolisessa valtiossa, uudelleensijoittamiseen
EU:hun. Tulevat toimet Palauttamisdirektiivin soveltamista koskevassa
kertomuksessa, jonka komissio laatii joulukuuhun 2013 mennessä, tutkitaan
tarkasti mm. ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskevien säännösten
soveltamista. Paluurahastosta myönnetään jatkossakin varoja
tätä maahanmuuttajien ryhmää varten. Jäsenvaltioita ja kansalaisyhteiskunnan
järjestöjä kehotetaan hyödyntämään kaikki saatavilla olevat mahdollisuudet
rahoitukseen. Komissio edistää jatkossakin ilman huoltajaa
olevien lasten uudelleensijoittamisen sisällyttämistä unionin
uudelleensijoittamisohjelman painopisteisiin, kuten vuosia 2014–2020 koskevan
turvapaikka- ja maahanmuuttorahaston osalta on suunniteltu. VII. Päätelmät Ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskeva EU:n
toimintasuunnitelma ja neuvoston päätelmät ovat olleet tärkeitä askeleita
yhteisen, oikeuksiin perustuvan EU:n lähestymistavan luomisessa ilman huoltajaa
olevia alaikäisiä kohtaan. EU:n yhteinen lähestymistapa on mahdollistanut
tehokkaammin monialaisen poliittisen pohdinnan siitä, kuinka lasten
tilanteeseen voidaan puuttua riippumatta heille maahanmuuttajina myönnetystä
asemasta. Tämä lähestymistapa on myös helpottanut keskustelua EU:n
toimielinten, kansallisten viranomaisten sekä eri politiikan aloilla toimivien
hallitustenvälisten ja valtiosta riippumattomien järjestöjen välillä. Sen
ansiosta ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskevaa tietämystä ja asiaa
koskevia käytäntöjä on voitu vaihtaa tehokkaammin. EU:n yhteisellä
lähestymistavalla varmistettiin suuremman painoarvon antaminen
rahoitustoimille, jotka on suunnattu näiden lasten tilanteeseen puuttumiseen.
Lapsen edun nimenomainen tunnustaminen johtavaksi periaatteeksi on osaltaan
vaikuttanut säännöksiin, joilla varmistetaan, että EU:n uusissa lainsäädäntövälineissä
tämän erityisen heikossa asemassa olevan maahanmuuttajaryhmän suojelua
lisätään. Ilman huoltajaa olevien lasten tulo EU:n
alueelle ei ole väliaikainen ilmiö, vaan EU:hun suuntautuvan muuttoliikkeen
pitkäaikainen piirre. EU:n yhteistä lähestymistapaa ilman huoltajaa oleviin
alaikäisiin tarvitaan nyt ja jatkossakin, jotta lapsen oikeuksia voidaan
kunnioittaa tehokkaasti ja täysimääräisesti niin kansallisella kuin EU:nkin
tasolla tämän monimutkaisen ja kansainvälisen haasteen ratkaisemiseksi. Kahden viime vuoden aikana komissio on
kiinnittänyt erityistä huomiota sen varmistamiseen, että ilman huoltajaa
oleviin lapsiin liittyvien oikeudellisten, taloudellisten ja poliittisten
välineiden koordinointia parannetaan ja johdonmukaisuutta lisätään. Toteutetuilla
toimilla on parannettu tietojenkeruuta, riskialttiin muuttoliikkeen ja
ihmiskaupan ehkäisemistä, jo EU:n alueelle saapuneiden lasten suojelua ja
kestävien ratkaisujen tunnistamista. EU:n yhteisen lähestymistavan kehittäminen
ilman huoltajaa oleviin alaikäisiin on kuitenkin jatkuva ja asteittainen
prosessi. Se edellyttää lisätoimia ilmiötä koskevan tietämyksen jakamisessa,
lasten asianmukaisen suojelun varmistavien säädösten ja muiden toimenpiteiden
suunnittelussa ja täytäntöönpanossa sekä erityisesti kestäviä ratkaisuja
koskevien menetelmien etsimisessä. Tässä yhteydessä EU:n puheenjohtajamaan
Tanskan ja Pelastakaa lapset -järjestön kesäkuussa 2012 järjestämässä,
ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskevassa konferenssissa annettiin erittäin
hyödyllisiä tietoja toimintasuunnitelman toista soveltamiskautta ajatellen. Komissio asettaa jatkossakin etusijalle ilman
huoltajaa olevia lapsia koskevien hankkeiden rahoituksen. Jäsenvaltioita sekä
kansainvälisiä ja valtioista riippumattomia järjestöjä kannustetaan
hyödyntämään saatavilla olevaa rahoitusta mahdollisimman täysimääräisesti. Myös
tulevan rahoitusvälineen, turvapaikka- ja maahanmuuttorahaston, on tarkoitus
helpottaa tätä maahanmuuttajien ryhmää koskevien hankkeiden rahoitusta. EU
rahoittaa jatkossakin ulkoisen avun välineidensä kautta kolmansissa maissa ja
alueilla aloitteita, jotka koskevat ilman huoltajaa oleviin alaikäisiin
liittyviä kysymyksiä. Myös muita EU:n institutionaalisia toimijoita
kehotetaan harkitsemaan, minkä verran kapasiteettia ne voisivat kohdentaa
tehokkaamman täytäntöönpanon kehittämiseen. Kansainvälisiä ja valtioista
riippumattomia järjestöjä, jotka ovat tärkeitä sidosryhmiä, kannustetaan
jatkamaan osallistumistaan EU:n yhteisen lähestymistavan kehittämiseen. EU:n ja sen jäsenvaltioiden on lisättävä
ponnistuksiaan, joita ne tekevät yhteistyön vahvistamiseksi EU:n ulkopuolisten
alkuperä-, kauttakulku- ja määrämaiden kanssa kysymyksissä, jotka koskevat EU:n
yhteistä lähestymistapaa ilman huoltajaa oleviin lapsiin. Näiden lasten tilannetta
on jatkossakin käsiteltävä maahanmuuttoasioiden ulkoisen ulottuvuuden
yhteydessä, kuten maahanmuuttoa ja liikkuvuutta koskevassa kokonaisvaltaisessa
lähestymistavassa esitetään. Tietyissä kysymyksissä, kuten perheenyhdistäminen
tai turvallisen paluun varmistaminen, ei voida saavuttaa edistystä ilman
alkuperämaiden osallistumista. Lisäksi työskentely kolmansien maiden kanssa
riskialttiin muuttoliikkeen ehkäisemiseksi edellyttää toiminnan koordinoimista
suhteessa kehitysapuun ja -yhteistyöhön. [1] KOM(2010) 213 lopullinen. [2] Neuvoston päätelmät ilman huoltajaa olevista
alaikäisistä, oikeus- ja sisäasioiden neuvoston 3018. kokous, Luxemburg,
3.6.2010. [3] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja SWD(2012)281. [4] ”Ilman huoltajaa olevan alaikäisen” käsite perustuu
neuvoston direktiivin 2001/55/EY 2 artiklan f alakohtaan. [5] Afganistan, Somalia ja Irak olivat vuonna 2009 ne kolme
maata, joista EU:hun tuli eniten ilman huoltajaa olevia alaikäisiä. Frontex (2010), Unaccompanied Minors in the Migration Process. [6] Ad-Hoc query on Unaccompanied Minors – updated
facts and statistics, EMN, http://www.emn.europa.eu, saatavilla kohdassa ”EMN Ad-Hoc Queries/Protection” (nro 367). [7] Erityisesti Ranskassa. Frontex (2010), Unaccompanied
Minors in the Migration Process. [8] 10 845 vuonna 2010, 12 245 vuonna 2009 ja
11 715 vuonna 2008, Eurostat. [9] Eurostat. [10] Eurostat. [11] Vastaavat luvut turvapaikkaa hakeneiden ilman huoltajaa
olevien alaikäisten osalta vuonna 2010 olivat 15 Espanjassa ja 305 Italiassa,
Eurostat. [12] Esimerkiksi vuonna 2011 ilman huoltajaa olevat alaikäiset
jättivät 10 turvapaikkahakemusta Tšekissä ja Liettuassa, 20 Slovakiassa, 25
Bulgariassa, 55 Romaniassa sekä 60 Unkarissa ja Sloveniassa. Virossa ja
Latviassa tällaisia hakijoita ei kirjattu, Eurostat. [13] Asetus (EY) N:o 862/2007. [14] Eurostat: Muista syistä myönnetyt oleskeluluvat syyn,
voimassaolon keston ja kansalaisuuden mukaan luokiteltuina, http://appsso.eurostat.ec.europa.eu/nui/show.do?dataset=migr_resoth. [15] Frontex (2010), Unaccompanied Minors in the
Migration Process. [16] Ad-Hoc Query_Unaccompanied Minors - updated facts
and statistics, viitenro 367. Euroopan
muuttoliikeverkoston verkkosivusto,
http://emn.intrasoft-intl.com/html/index.html. [17] Asetus (EU) N:o 439/2010 , annettu 19 päivänä toukokuuta
2010, Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston perustamisesta. [18] EASOn vuoden 2012 työohjelma, http://ec.europa.eu/home-affairs/policies/asylum/docs/easo/EASO_2011_00110000_FI_TRA.pdf. [19] Euroopan komission sisäasioiden pääosasto, Comparative
Study on Practices in the Field of Return of Minors HOME/2009/RFXX/PR/1002;
LOPULLINEN KERTOMUS, joulukuu 2011, saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/home-affairs/doc_centre/immigration/immigration_studies_en.htm
s. 27. [20] Ks. täydellinen luettelo hankkeista komission
työskentelyasiakirjassa, alaviite 3 edellä. [21] Ks. edellinen alaviite. [22] Tietoja ovat antaneet AT, BE, ES, IT, NL ja SE. [23] Tietoja ovat antaneet BG, EL, ES, FI, IE, HU, IT, LT, PO,
SI, SK ja UK. [24] Ihmisoikeusvuoropuhelut Afrikan unionin, Bangladeshin,
Egyptin, ehdokasmaiden (entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Kroatia,
Turkki), Georgian, Intian, Israelin, Japanin, Jordanian, Kambodžan,
Kazakstanin, Kanadan, Kiinan, Kirgisian, Laosin, Libanonin ja Valko-Venäjän
kanssa. [25] EU:n suuntaviivat lapsen oikeuksien edistämiseksi ja
suojaamiseksi, EU:n neuvosto, EU Guidelines on Human Rights and
International Humanitarian Law, 2009. [26] Prahan prosessin toimintasuunnitelma vuosille 2012–2016,
liite, kohdat I.3 ja II. 4. [27] Madridissa 31. toukokuuta 2011 järjestetty
seminaari Understanding the situation of unaccompanied minors in the US and
the EU and sharing best practices in both regions. [28] Ks. http://ec.europa.eu/immigration, osio Avoiding the risks, otsikko Children travelling
alone: http://ec.europa.eu/immigration/tab3.do?subSec=17&language=7$en#anchor3. [29] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle,
Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Eurooppa 2020
-strategiaa tukeva talousarvio, KOM(2011) 500 lopullinen. [30] Belgian puheenjohtajakaudella Brysselissä 9.–10. joulukuuta
2010 järjestetty seminaari Unaccompanied Minors: children crossing the
external borders of the EU in search of protection. Komissio
(ulkorajarahasto) yhteisrahoitti seminaaria, jossa käsiteltiin lasten suojelua
ensikohtaamisesta lähtien ja jonka tuloksena annettiin useita suosituksia. [31] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU,
annettu 13 päivänä joulukuuta 2011, vaatimuksista kolmansien maiden
kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi
kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka
voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn
suojelun sisällölle (uudelleenlaadittu). EUVL L 337, s. 9, 20. 12.
2011, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:337:0009:0026:FI:PDF. [32] EUVL
L 101, s. 1, 15.4. 2011, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:101:0001:0011:FI:PDF. [33] Ilman huoltajaa olevia alaikäisiä maahanmuuttoprosessissa
käsittelevä asiantuntijaryhmä (E02402) http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/detailGroup.cfm?groupID=2402. Kokouksiin osallistuu asiantuntijoita EU:n jäsenvaltioista,
valtioista riippumattomista järjestöistä, kansainvälisistä järjestöistä, sekä
EU:n toimielimistä ja virastoista. [34] Euroopan pakolaisrahasto, yhteisön toimet vuonna 2011. [35] Alankomaalaisen Defence for Children -järjestön toteuttama
hanke ”Suojelua koskevan puutteen korjaaminen: ilman huoltajaa olevien
lasten edunvalvojia koskevat perusnormit Euroopassa” rahoitettiin DAPHNE
III -ohjelmasta ja saatiin päätökseen vuonna 2011. Saatavilla osoitteessa http://www.defenceforchildren.nl/images/69/1632.pdf. [36] Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön toteuttama hanke
ilman huoltajaa olevien alaikäisten turvapaikanhakijoiden edunvalvonnan ja
hoidon parantaminen Keski-Euroopan maissa, http://www.iom.hu/PDF/guardianship_brochure.pdf. [37] EASON vuoden 2012 työohjelma, saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/home-affairs/policies/asylum/docs/easo/EASO_2011_00110000_FI_TRA.pdf. [38] 26. maaliskuuta 2012 pidetty kokous, http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/detailGroup.cfm?groupID=2402. [39] http://fra.europa.eu/fraWebsite/attachments/SEPAC-comparative-report_EN.pdf. [40] http://www.asylum-curriculum.eu/eacweb/Specialised-learning/61-interviewing-children.html. [41] Budjettikohta 18 03 18: Pilottihanke – Ilman huoltajaa
olevien alaikäisten vastaanotto-, suojelu- ja kotouttamispolitiikan
analysointi. [42] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi turvapaikka-
ja maahanmuuttorahaston perustamisesta vuosille 2014–2020, KOM(2011) 751
lopullinen. [43] Direktiivi 2008/115/EY, EUVL L 348/98,
24. 12. 2012, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2008:348:0098:0098:FI:PDF. [44] Euroopan komission sisäasioiden pääosasto, Comparative
Study on Practices in the Field of Return of Minors HOME/2009/RFXX/PR/1002;
Lopullinen kertomus, joulukuu 2011, saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/home-affairs/doc_centre/immigration/immigration_studies_en.htm s. 160. [45] 75 prosenttia 50 prosentin sijasta. [46] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 281/2012/EU,
annettu 29 päivänä maaliskuuta 2012, Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta
vuosiksi 2008–2013 osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa
koskevaa yleisohjelmaa tehdyn päätöksen N:o 573/2007/EY muuttamisesta.