This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011DC0712
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL AND THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE Double Taxation in the Single Market
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE Kaksinkertainen verotus sisämarkkinoilla
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE Kaksinkertainen verotus sisämarkkinoilla
/* KOM/2011/0712 lopullinen */
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE Kaksinkertainen verotus sisämarkkinoilla /* KOM/2011/0712 lopullinen */
SISÄLLYSLUETTELO 1........... Johdanto........................................................................................................................ 3 2........... Mitä on kaksinkertainen verotus?.................................................................................... 4 3........... Onko kaksinkertainen verotus
ongelma?.......................................................................... 6 4........... Nykyiset toimet ja niiden
rajoitukset pääongelmien ratkaisemisessa.................................. 8 5........... Mahdollisia ratkaisuja..................................................................................................... 9 5.1........ Nykyisten välineiden vahvistaminen............................................................................... 10 5.2........ Kaksinkertaista verotusta koskevien
yleissopimusten kattavuuden ja soveltamisalan laajentaminen 10 5.3........ Toimet, jotka tähtäävät
kaksinkertaista verotusta koskevan yleissopimuksen säädösten yhdenmukaisempaan
tulkintaan EU:n jäsenvaltioissa....................................................................................... 10 5.4........ Riitojenratkaisun helpottaminen ja
nopeuttaminen EU:ssa............................................... 11 6........... Jatkotoimet ja johtopäätökset....................................................................................... 12
1.
Johdanto
Kilpailukykyisemmän
talouden edistäminen älykkään ja kestävän kasvun tekijänä on todella tarpeen
erityisesti nyt, kun käsillä oleva kriisi on selkeästi osoittanut, kuinka
riippuvaisia toisistaan EU:n jäsenvaltioiden taloudet ovat. Komissio korosti
tätä osana Eurooppa 2020 -strategiaansa[1]
ja lisäsi, että kaikkia EU:n toimintatapoja ja erityisesti EU:n sisämarkkinoita
on käytettävä entistä tehokkaammin ja jäljellä olevat esteet poistaen, jotta
nämä tavoitteet saavutetaan. Erityisesti 24.3 ja
25.3. sekä 24.6.2011 vahvistetuissa Eurooppa-neuvoston päätelmissä korostettiin
tarvetta veropolitiikkojen pragmaattiseen koordinoimiseen tapana voimistaa
talouspolitiikan koordinaatiota euroalueella julkisen talouden vakauttamiseksi
ja talouskasvun turvaamiseksi. Kasvu on pääasiassa riippuvainen terveistä
markkinoista, joilla kilpailu stimuloi liiketoimintaa. Sisämarkkinoiden
syventämiseksi on vielä puututtava useisiin esteisiin, kuten rajat ylittävän
toiminnan esteisiin ja siihen säädösten monimutkaisuuteen, joka johtuu siitä,
että joitakin liiketoimia koskee jopa 27 erilaista sääntökokoelmaa. EU:n
verotusjärjestelmät eivät yksinkertaista vallitsevia lainsäädännöllisiä puitteita.
Lähes 20 vuotta sisämarkkinoiden luomisen jälkeen EU:n markkinoilla toimivat
yritykset ja yksityishenkilöt ovat vaarassa joutua useamman kuin yhden
jäsenvaltion verottamiksi samoista tuloista heti markkinoiden sisäisen rajan
ylitettyään, kun taas joissain tapauksissa ne voivat välttää kaikki verot[2]. Aikana,
jolloin jäsenvaltiot hakevat varmoja ja uusia verotuloja, niiden on tärkeää
ryhtyä tarvittaviin toimiin kaksinkertaisen verotuksen ja kaksinkertaisen
verottamatta jättämisen poistamiseksi, jotta ne säilyttäisivät uskottavuutensa
veronmaksajien silmissä. Sen lisäksi nämä molemmat ilmiöt voivat vaarantaa
sisämarkkinoiden alkuperäisen ajatuksen, minkä vuoksi niitä ei missään
tapauksessa voida hyväksyä. Sen, että yritykset ja
yksityishenkilöt käyttävät perusoikeuttaan harjoittaa EU:n sisämarkkinoilla
rajat ylittävää toimintaa, ei tulisi itsessään johtaa verotuksen kiristymiseen
verrattuna vastaavien veronmaksajien verotukseen näiden omissa jäsenvaltioissa.
Kaksinkertainen verotus maiden rajat ylittävän toiminnan yhteydessä on tulosta
erilaisten kansallisten verojärjestelmien epäyhtenäisestä vuorovaikutuksesta,
mikä muodostaa sisämarkkinoille merkittävän esteen ja todellisen haasteen[3].
Komission jokaiseen pitkäaikaiseen strategiaan olisi tärkeänä elementtinä
sisällyttävä periaate, jonka mukaan veropolitiikan koordinoimattomuudesta
aiheutuva kaksinkertainen verotus olisi poistettava. Sekä kaksinkertaisen verotuksen kielteisiä vaikutuksia että tarvetta
parantaa sisämarkkinoiden toimintaa tehostamalla veropolitiikan koordinaatiota
on korostettu monessa yhteydessä[4]. Lisäksi on näyttöä[5] siitä, että
kaksinkertainen verotus huolestuttaa monia EU:n veronmaksajia. Kuten aiemmin on jo todettu[6], tässä
tiedonannossa käsitellään rajaylittävään kaksinkertaiseen verotukseen liittyviä
ongelmia[7]
ja niiden vaikutusta sisämarkkinoilla. Siinä selvitetään, millaisia ratkaisuja
jäsenvaltiot ja EU:n toimielimet ovat jo tutkineet ja millä aloilla tarvitaan
lisää koordinoitua toimia, joilla estetään kaksinkertainen verotus ja joilla
tämän jälkeen varmistetaan kaksinkertaiseen verotukseen liittyvien
riitatapausten tehokas, nopea ja edullinen ratkaisutapa. Onnistuessaan nämä toimet tekisivät EU:sta
paremman paikan harjoittaa liiketoimintaa, ja terve kilpailu sisämarkkinoilla
tehostuisi. Tämä edistäisi sisämarkkinoiden toimenpidepaketissa esitetyn
tavoitteen eli EU:n yhteismarkkinoiden koko potentiaalin hyödyntämisen
saavuttamista[8]
sekä poistaisi esteet Euroopan unionin kansalaisuutta koskevassa vuoden 2010 katsauksessa
korostettujen EU:n kansalaisten oikeuksien tosiasialliselta käytöltä[9].
2.
Mitä on kaksinkertainen verotus?
Tässä tiedonannossa tarkoitettua kaksinkertaista
verotusta voidaan kuvata tilanteeksi, jossa kaksi (tai useampia) vero-oikeuden
käyttöaluetta perii samasta verotettavasta tulosta tai pääomasta toisiaan
vastaavat verot[10].
Vaikka kaksinkertaista verotusta voi myös tapahtua puhtaasti kotimaisissa
tilanteissa, tässä tiedonannossa keskitytään varsinkin taloudellisen
kaksinkertaisen verotuksen osalta vain rajat ylittäviin tilanteisiin. Kansainvälisissä yhteyksissä kaksinkertaista
verotusta saattaa esiintyä tapauksissa, joissa verovelvollisella on
kaksoiskotipaikka tai verotuksellinen kotipaikka sekä asuinmaassa että
verotettavan tulon lähdemaassa. Seuraavat esimerkit havainnollistavat molempia
tilanteita. Esimerkki 1. Kahden verotuksellisen kotipaikan
tapauksessa kaksinkertainen verotus saattaa aiheutua siitä, että sovelletaan
erilaisia kriteereitä. Yrityksellä voidaan esimerkiksi katsoa olevan
verotuksellinen kotipaikka jäsenvaltiossa, jossa se on laillisesti
rekisteröity, sekä samanaikaisesti toisessa jäsenvaltiossa, jossa se harjoittaa
pääasiallista toimintaansa. Tällaisessa tilanteessa yritys saattaisi joutua
maksamaan yhtiöveroa koko maailmanlaajuisesta toiminnastaan molempiin
jäsenvaltioihin, eli se joutuisi maksamaan veron kahteen kertaan samasta
tulosta. Esimerkki 2. Jäsenvaltio tavallisesti verottaa
ulkomailla asuvia veronmaksajia tästä valtiosta saaduista tuloista. Tämä
lähdevero voi olla päällekkäistä kyseisen veronmaksajan asuinmaan kantaman
maailmanlaajuisen verotuksen kanssa. Esimerkiksi jäsenmaassa asuva artisti
allekirjoittaa kattavan sopimuksen konserteista useissa jäsenvaltioissa ja
antaa luvan konserttien radioimiseen sekä kiertueeseen perustuvan live-levyn julkaisemiseen.
Tästä sopimuksesta kertyviä tuloja saatetaan verottaa kahteen tai useampaan
kertaan (asuinmaassa ja valtioissa, joissa artisti esiintyi), minkä lisäksi
artistin tekijänoikeuksistaan saamia rojalteja saatetaan verottaa kahteen
kertaan. Yleensä jäsenvaltiot jo lieventävät
kaksinkertaista verotusta yksipuolisilla[11], kahdenvälisillä[12] tai jopa
monenvälisillä[13]
järjestelyillä. EU:n lainsäädännössä ei kuitenkaan nykyisellään velvoiteta
poistamaan kaksinkertaista verotusta. On totta, että sellaiset jäsenvaltioiden
säännöt, jotka asettavat kotimaiset tilanteet etusijalle maiden rajat
ylittäviin tilanteisiin nähden esimerkiksi taloudellisen kaksinkertaisen
verotuksen tapauksessa, ovat perusvapauksien vastaisia, jollei niille ole
asiallisia perusteita[14].
Kaksinkertainen verotus ei kuitenkaan ole perussopimusten vastaista niin kauan
kuin se aiheutuu kyseisten jäsenvaltioiden verotuksellisen suvereniteetin
samanaikaisesta käyttämisestä[15]. Yhteenvetona voidaan todeta, että EU:n
lainsäädännön nykytilanteessa ja asiaa koskevan EU-hankkeen puuttuessa
jäsenvaltioilla ei ole velvollisuutta estää viimeksi mainitun tyyppistä
kaksinkertaista verotusta, jota voitaisiin myös kutsua ”syrjimättömäksi”
kaksinkertaiseksi verotukseksi, koska ilmiö ei kuulu perusoikeuksien piiriin[16]. Belgiassa asuva hra Damseaux sai vuosina
2005–2007 osinkoja eräältä ranskalaiselta yhtiöltä. Näistä osingoista tehtiin
Ranskassa 15 %:n ennakonpidätys. Osingoista veron jälkeen jäljelle jääneestä
osasta (85 % osingoista) tehtiin Belgiassa jälleen 15 %:n suuruinen
ennakonpidätys. Kaikkiaan osingoista siis perittiin 27,75 % veroa. Toisaalta belgialaisten yritysten Belgiassa
asuville verovelvollisille maksamista osingoista peritään Belgian lain mukaan
vain 15 % veroa. Unionin tuomioistuin päätti, että niiltä osin
kuin EU:n lainsäädännössä ei ole mitään yleisiä kriteereitä sille, miten
yhteisössä tapahtuvan kaksinkertaisen verotuksen poistamiseen liittyvä
toimivalta jaetaan jäsenvaltioiden välillä, jäsenvaltioilla ei ole
velvollisuutta estää tästä seuraavaa juridista kaksinkertaista verotusta[17].
3.
Onko kaksinkertainen verotus ongelma?
Jäsenvaltiot ymmärtävät,
kuinka tärkeää on poistaa kaksinkertainen verotus, ja välttävät sitä useimmissa
tapauksissa. Kaksinkertaista verotusta kuitenkin edelleen esiintyy, ja se luo
esteitä EU:ssa rajojen yli tapahtuvalle sijoittautumiselle, toiminnalle ja
investoinneille. Näiden esteiden poistaminen on yritysten ja kansalaisten edun
mukaista, kuten hiljattain julkaistussa Montin raportissa[18] todetaan. Kaksinkertainen verotus
on yksi EU:n kansalaisia ja yrityksiä eniten huolestuttavista asioista. Unionin
kansalaisoikeuksia koskevassa vuoden 2010 katsauksessa todettiin, että
kaksinkertainen verotus on yksi vakavimmista ongelmista, joita kansalaiset
kohtaavat rajatylittävässä tilanteissa. On viitteitä siitä, että yleinen
mielipide pitää kaksinkertaista verotusta asiana, johon on pian puututtava[19]. Lisäksi
kaksinkertainen verotus aiheuttaa itsessään veronmaksajissa epävarmuutta lain
määräyksistä, kuten liike-elämän organisaatiot ja veronmaksajien edustajat ovat
usein todenneet[20]. Komission kolme viimeistä julkista kuulemista[21]
todellakin vahvistavat, että EU:n veronmaksajat ovat edelleen erittäin
huolestuneita kaksinkertaiseen verotukseen liittyvistä asioista. Erityisesti kaksinkertaista verotusta koskevassa
julkisessa kuulemisessa todettiin, että ongelma on merkittävä. Keskimäärin yli
20 % ilmoitetuista yhtiöveroa koskevista tapauksista oli arvoltaan yli miljoona
euroa ja yli 35 % henkilöverotusta koskevista tapauksista oli arvoltaan yli 100 000
euroa. On myös tärkeää varmistaa, että kaksinkertaisen
verotuksen estämiseksi laadittavat säännöt ovat läpinäkyviä, jotta
vältettäisiin erilaiset tulkinnat ja saavutettaisiin toivottu tulos. Lisäksi
avoimuuden puute voi itsessään haitata rajat ylittävää toimintaa[22]. Lievittämätön kaksinkertainen verotus kasvattaa
kokonaisverotaakkaa ja saattaa siten vähentää pääomainvestointeja.
Kokemusperäinen tutkimus viittaa siihen, että yhtiöverotuksen vaikutus suorien
ulkomaisten investointien yhteydessä tehtyihin sijaintipaikan valintoihin on
huomattava[23].
Tämä viittaa siihen, että EU:ssa tapahtuva kaksinkertainen verotus saattaa
vähentää EU:n ulkopuolisten tahojen investointihalukkuutta ja vaarantaa EU:n
yritysten kilpailukykyä. Koska kansallisten viranomaisten toimittamia
todellisia verotustietoja ei ole käytettävissä, on vaikeaa saada täysin
luotettavia arvioita kaksinkertaisen verotuksen välittömistä vaikutuksista[24]. Itse
asiassa veronmaksajat välttävät kaksinkertaista verotusta mukauttamalla
mahdollisuuksien mukaan toimintansa vallitseviin olosuhteisiin. Siksi
kaksinkertainen verotus ei ole vain taakka, vaan myös taloudellisen toiminnan
este[25]. Tämä välitön vaikutus on vielä vaikeammin
mitattavissa. Hiljattain ilmestyneessä julkaisussa kuitenkin arvioidaan, että
kaksinkertaista verotusta koskevan yleissopimuksen hyväksyminen saattaisi
lisätä sopimusmaiden välisiä arvopaperisijoituksia jopa 50 %. Kaksinkertaista
verotusta koskevat yleissopimukset liittyvät myös oman pääoman korkeampaan
arvostukseen ja vaikuttavat ilmeisesti myös siihen, että oman pääoman
kustannukset alenevat sopimusmaissa noin 0,24 % vuodessa[26]. Joskus kaksinkertaisen verotuksen poistaminen
veisi liikaa aikaa ja hallintokustannuksia, vaikka se olisikin lain mukaan
mahdollista. Erään suuren verotusasioihin erikoistuneen yrityksen[27] vuonna
2007 tekemän tutkimuksen tulokset osoittivat, että yhtiöverotuksen määräysten
noudattaminen maksoi keskimäärin 2,2 % maksetuista veroista. Noin 15 %
määräysten noudattamista koskeviin toimiin käytetystä ajasta liittyi yhtiöverotuksen
kansainvälisiin näkökohtiin. Lisäksi 14,6 % yrityksistä ja 31,0 % henkilöistä,
jotka vastasivat kaksinkertaista verotuista koskevassa julkisessa kuulemisessa
kyseiseen kohtaan, päätti olla hakematta muutosta kaksinkertaisen verotuksen
poistamiseen. Euroopan unionin kansalaisuutta koskevassa vuoden
2010 katsauksessa mainitaan, että kaksoisverotusta ei ole estetty riittävän
hyvin. On myös nähtävissä, että useamman valtion
kantamien verojen kerääntyminen saattaisi johtaa tilanteeseen, jota ainakin
joissain jäsenvaltioissa pidettäisiin takavarikkoon verrattavana ja siksi
laittomana, jos kyseiset tulokset olisivat syntyneet pelkästään tämän valtion
määräysten johdosta. Eräät esimerkit havainnollistavat nykyistä
tilannetta, jossa kansalaiset ja yritykset todennäköisesti kohtaavat
merkittäviä käytännön esteitä oikeuksiensa tosiasiallisessa käytössä ja
sisämarkkinoiden moitteettomassa toiminnassa. Euroopan parlamentille osoitetussa vetoomuksessa[28] eräs Saksan kansalainen kertoi asuneensa aiemmin Ranskassa ja
työskennelleensä freelancerina muutamissa saksalaisissa sairaaloissa. Koska
Ranskassa ja Saksassa tulkittiin kaksinkertaista verotusta koskevaa sopimusta
eri tavoin, molemmat jäsenvaltiot verottivat häntä. Hänen oli muutettava
Saksaan ratkaistakseen ongelmansa. Eräs Italian kansalainen[29] asuu Saksassa ja tekee töitä italialaiselle kuljetusyritykselle. Hän
ajaa kuorma-autolla useiden Euroopan unionin maiden läpi. Koska Italiassa ja
Saksassa tulkitaan kaksinkertaista verotusta koskevaa sopimusta eri tavoin,
häntä on verotettu sekä Saksassa että Italiassa. Vuonna 2005 käynnistetty
keskinäinen sopimusmenettely saatiin päätökseen vasta vuonna 2010. Komissio on huolissaan myös kaksinkertaisesta
verottamatta jättämisestä, ja tarkastelee parhaillaan eri vaihtoehtoja
asianmukaisten toimien ehdottamiseksi.
4.
Nykyiset toimet ja niiden rajoitukset pääongelmien
ratkaisemisessa
Kaksinkertaiseen verotukseen on jo puututtu EU:n
tasolla. Emo–tytäryhtiö-direktiivi[30],
korkoja ja rojalteja koskeva direktiivi[31], välimiesmenettely-yleissopimus[32],
yhteisen siirtohinnoittelufoorumin aikaansaannokset (ennen kaikkea
välimiesmenettely-yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevat menettelysäännöt)[33], sekä
ennakonpidätysmenettelyjen lieventämistä koskevat suositukset[34] ovat
esimerkkejä näistä pyrkimyksistä. Komissio on hiljattain tehnyt ehdotuksen yhteistä
yhdistettyä yhtiöveropohjaa koskevasta direktiivistä[35]. Kun
direktiivi hyväksytään, se ratkaisee kaksinkertaisen verotuksen ongelmat
EU-tasolla niiltä monikansallisilta konserneilta, jotka päättävät soveltaa tätä
säädöstä. Koska tämän ehdotuksen soveltamisala kuitenkin on
rajoitettu, siinä ei puututa kaikkiin kaksinkertaisen verotuksen tapauksiin:
ainoastaan järjestelmän valitsevat ja ehdot täyttävät yhtiöt voivat
hyötyä yhteistä yhdistettyä yhtiöveropohjaa koskevasta direktiivistä
(ehdotuksen 2 ja 6 artikla)[36]. Nykyiset välineet ovat riittämättömiä moniin
jäljellä oleviin kaksinkertaisen verotuksen tapauksiin puuttumiseksi. Tämä
koskee erityisesti seuraavia seikkoja: korkoja ja rojalteja koskevan
direktiivin soveltamisala on suppea, kaksinkertaista verotusta koskeva
yleissopimus ei kata kaikkia sisämarkkinoiden kannalta olennaisia veroja (kuten
rekisteröintimaksuja), säädösten avulla ei täysin poisteta kaksinkertaista
verotusta ja ennen kaikkea ne eivät tarjoa yhdenmukaista ratkaisua
jäsenvaltioiden kolmen- ja monenkeskisiin suhteisiin; keskinäisten
sopimusmenettelyjen noudattaminen kaksinkertaista verotusta koskevissa
riitatapauksissa kestää liian kauan sekä välimiesmenettely-yleissopimusta että
kaksinkertaista verotusta koskevaa yleissopimusta sovellettaessa, eikä niiden
avulla useinkaan onnistuta ratkaisemaan esitettyjä ongelmia. Lisäksi nykyiset kaksinkertaisen verotuksen
lieventämiseen tarkoitetut välineet eivät aina toimi tehokkaasti. Erityisesti
jäsenvaltiot eivät tulkitse ja pane täytäntöön kaksinkertaista verotusta
koskevan yleissopimuksen määräyksiä yhdenmukaisella tavalla. Tällaiset
ristiriitaiset käytännöt koskevat pääasiassa erilaisten käsitteiden
määrittelyä. Niitä ovat mm. rojaltit, liiketulo, osingot ja kiinteä
toimipaikka. Näistä tekijöistä seuraa, että veronmaksajat voivat joutua
kärsimään kaksinkertaisesta verotuksesta, vaikka kaksinkertaista verotusta
koskeva yleissopimus pyrkii sen estämään. Lisäksi EU:n kansalaiset, jotka saavat perinnön
toisesta jäsenvaltiosta, voivat myös joutua maksamaan enemmän perintöveroa kuin
jos perintö olisi saatu omasta jäsenvaltiosta. EU:n tasolla olisi mahdollisuuksien mukaan
puututtava tällaisten veronmaksajien kannalta usein monimutkaisten ongelmien ratkaisemiseen.
Omalta osaltaan OECD (johon kuuluu 21 EU:n jäsenvaltiota) nimenomaisesti
myöntää, että on tarpeen puuttua kaksinkertaisesta verotuksesta johtuviin
esteisiin[37].
Lisäksi myös Montin raportissa suositellaan lisätoimia yksityishenkilöitä
haittaavien kaksinkertaisesta verotuksesta johtuvien veroesteiden
poistamiseksi. Siksi veronmaksajat ja jäsenvaltiot tuntuvat aidosti toivovan,
että rajat ylittävään kaksinkertaiseen verotukseen puututaan.
5.
Mahdollisia ratkaisuja
Havaitut ongelmat voitaisiin hoitaa parantamalla
nykyisiä välineitä niin, että niillä voitaisiin puuttua kaksinkertaisen
varotuksen tilanteisiin, tai ehdottamalla uusia välineitä ja ratkaisuja. Erilaisiin kaksinkertaisen verotuksen ongelmiin
voidaan puuttua eri tavoin. Jotkin voidaan ratkaista kahdenvälisillä
yleissopimuksilla, jotkin mahdollisesti EU-lainsäädännöllä (Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisen oikeusperustan rajoissa) tai muilla
tavoin erityisratkaisujen ja -välineiden avulla. Näitä mahdollisia ratkaisuja ovat seuraavat:
5.1.
Nykyisten välineiden vahvistaminen
Samaan aikaan tämän tiedonannon kanssa esitetään
korkoja ja rojalteja koskevan direktiivin uudelleenlaatimista koskeva ehdotus.
Nykyiseen tekstiin ehdotettujen muutosten tarkoitus on vähentää tapauksia,
joissa kaksinkertaista verotusta saattaa tapahtua siksi, että yksi jäsenvaltio
tekee jostain maksusta ennakonpidätyksen ja toinen verottaa samaa maksua.
5.2.
Kaksinkertaista verotusta koskevien
yleissopimusten kattavuuden ja soveltamisalan laajentaminen
Komissio katsoo, että on tarpeen saada valmiiksi
27 jäsenvaltion väliset kaksinkertaista verotusta koskevan yleissopimuksen
puitteet[38],
ja kannustaa jäsenvaltioita käymään vuoropuhelua, jos erimielisyydet uhkaavat
kaksinkertaista verotusta koskevan yleissopimuksen tekemistä. Komissio aikoo selvittää jäsenvaltioiden ja
asiantuntijoiden kanssa keinoja, joilla voidaan puuttua kolmikantaisiin
liiketoimiin[39],
sekä tapoja käsitellä yhteisöjä ja veroja, jotka eivät EU:ssa kuulu
kaksinkertaista verotusta koskevan yleissopimuksen piiriin. Se tulee
käynnistämään asianmukaisia hankkeita erityisesti perintöveron osalta.
5.3.
Toimet, jotka tähtäävät kaksinkertaista
verotusta koskevan yleissopimuksen säädösten yhdenmukaisempaan tulkintaan EU:n
jäsenvaltioissa
Kaksinkertainen verotus aiheutuu usein
tulkintaeroista. On tarpeen arvioida mahdollisuuksia löytää EU:ssa yhteinen
näkemys eräistä jäsenvaltioiden välillä sovellettavista kaksinkertaista
verotusta koskevan yleissopimuksen käsitteistä (kuten rojaltit, liiketulo,
osingot, kiinteä toimipaikka, verotuksellinen kotipaikka, yli
rajatyöntekijät…). Tapauksesta riippuen voi olla syytä ottaa huomioon
EU-lainsäädäntöön sisältyvät samanlaiset tai samantapaiset käsitteet erityisenä
ongelmaan liittyvänä EU-ulottuvuutena. Koska nämä asiat ovat sisämarkkinoiden
kannalta tärkeitä, niitä on tarkoituksenmukaista käsitellä EU-tasolla.
Tällainen koordinointi voi kuitenkin myös edesauttaa näiden asioiden käsittelyä
kansainvälisissä elimissä, kuten OECD:ssa ja YK:ssa, myös silloin, kun kyse on
laajemmin käytettävien kansainvälisten vaatimusten kehittämisestä. EU:n
yhteisestä siirtohinnoittelufoorumista saatujen hyvien kokemusten rohkaisemana
on syytä selvittää, mitä etuja mahdollisesti olisi siitä, jos perustettaisiin
jäsenvaltioiden edustajista koostuva foorumi (kaksinkertaista verotusta
käsittelevä EU-foorumi). Tällä foorumilla käytyjen keskustelujen pohjalta
komissio harkitsee kaksinkertaista verotusta koskevien menettelysääntöjen
laatimista.
5.4.
Riitojenratkaisun helpottaminen ja
nopeuttaminen EU:ssa
Välimiesmenettely-yleissopimuksen tarkoitus oli
tarjota menetelmä pääasiassa siirtohinnoittelusta johtuvien riitojen
ratkaisemiseksi. Menettelysääntöjen hyväksymisestä (ja tarkistamisesta)
huolimatta välimiesmenettely-yleissopimuksen toimivuutta voitaisiin kuitenkin edelleen
parantaa. Tästä on osoituksena se, kuinka kauan keskinäiset sopimusmenettelyt
yleensä kestävät[40].
Mitä välimiesmenettely-yleissopimukseen tulee, niiden viiden vuoden aikana,
joilta tietoja on käytettävissä, puolet vuoden lopussa ratkaisematta olevista
riidoista on ollut vireillä yli kaksi vuotta[41]. Vuoden 2010 julkisessa kuulemisessa esitetyissä
kommenteissa kritisoidaan sitä, ettei kaksinkertaista verotusta koskeva
yleissopimus mahdollista nopeaa riitojenratkaisua. Veronmaksajat yleensä
turvautuvat vain kaksinkertaista verotusta koskevassa yleissopimuksessa
määrättyyn riitojenratkaisumekanismiin, joka perustuu OECD:n
malliverosopimuksen vanhaan 25 artiklaan. Tämä ei kuitenkaan täysin ratkaise
asioita: sopimusvaltioiden on vain pyrittävä löytämään ratkaisu.
Veronmaksajalla ei ole mitään takeita siitä, että kaksinkertaista verotusta ei
tapahdu, eikä siitä, että verohallinnot toimivat asiassa nopeasti. OECD
myöntää, että ratkaisemattomien tapausten määrä (joka lisääntyi 21,3 % vuodesta
2008 vuoteen 2009) on suuri ongelma[42]. Yleisen sitovan riitojenratkaisumenettelyn
puuttuminen on siksi EU:n näkökulmasta asia, joka on korjattava sekä
sisämarkkinoiden takia että laajempien kilpailukykyyn liittyvien syiden takia
(jotka liittyvät EU:n houkuttavuuteen ulkomaisten sijoittajien keskuudessa).
Sen paremmin välimiesmenettely-yleissopimus kuin jäsenvaltioiden
kaksinkertaista verotusta koskevat yleissopimuksetkaan eivät tarjoa täysin
onnistunutta menetelmää. Mahdollinen ratkaisu sisältyy OECD:n
malliverosopimuksen 25 artiklan viimeisimpään versioon, jossa määrätään
keskinäisestä sopimusmenettelystä, jossa on sitova erimielisyyksien
ratkaisumenettely kaikille ratkaisemattomille kaksinkertaisen verotuksen
tapauksille veronmaksajan niin pyytäessä. Tällaisia määräyksiä on kuitenkin
toistaiseksi sisällytetty vain harvoihin jäsenvaltioiden välillä tehtyihin
kaksinkertaista verotusta koskeviin yleissopimuksiin[43]. Komission näkemyksen mukaan on tarpeen analysoida,
miten kaksinkertaista verotusta koskevia riitojenratkaisumenettelyjä voidaan
parantaa EU:ssa. Erityisesti olisi tutkittava mahdollisuuksia luoda mekanismi,
jolla voidaan tehokkaasti ja nopeasti ratkaista kaikki mainitut ongelmat
kaikilla välittömän verotuksen osa-alueilla.
6.
Jatkotoimet ja johtopäätökset
Komissio on vakaasti päättänyt puuttua
asiaankuuluviin kaksinkertaisen verotuksen ongelmiin EU:ssa ja esittää uusia
aloitteita. Työ on käynnistynyt kahdella ehdotuksella. Ne ovat: ·
Yhteistä yhdistettyä yhtiöveropohjaa koskeva
ehdotus – hyväksytty maaliskuussa 2011. · Samaan aikaan tämän tiedonannon kanssa esitettävä korkoja ja rojalteja
koskevan direktiivin uudelleenlaatimista koskeva ehdotus. Näiden ehdotusten lisäksi komissio aikoo ·
piakkoin esittää mahdollisia ratkaisuja rajat
ylittäviin perintöverotusta koskeviin esteisiin puuttumiseksi EU:ssa; ·
jatkaa hiljattain uudistetun yhteisen
siirtohinnoittelufoorumin hyödyntämistä siirtohinnoittelun kaksinkertaisen
verotuksen ongelmiin puuttumiseksi; · esittää vuonna 2012 ratkaisuja arvopaperisijoittajille rajojen yli
maksettavien osinkojen kaksinkertaiseen verotukseen; ·
kehittää tässä tiedonannossa esitettyjä
vaihtoehtoja, erityisesti kaksinkertaista verotusta käsittelevän foorumin
perustamista pelkästään EU-verotusta varten, ehdotuksen laatimista
kaksinkertaista verotusta koskevista menettelysäännöistä ja tehokkaan
riitojenratkaisumekanismin toteutettavuutta, jotta tehokkaimmat tavat
kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi voidaan määrittää; · käynnistää kaksinkertaista verottamatta jättämistä koskevan
kuulemismenettelyn tosiasioiden selvittämiseksi, jotta tämän ilmiön
mittasuhteet saadaan selville; Tämän kuulemisen tuloksia käytetään sopivan
menettelytavan löytämiseen ja kehittämiseen. Komissio pyytää Euroopan parlamenttia, neuvostoa
ja Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa käsittelemän ja tukemaan näitä
näkemyksiä. Kaikkia asianomaisia sidosryhmiä pyydetään
esittämään näkemyksensä tästä aloitteesta ja ilmoittamaan komissiolle
suosittelemistaan erityistoimista. [1] KOM(2010)
2020, 3.3.2010. [2] Komissio
on huolissaan nykyisistä kaksinkertaisen verottamatta jättämisen tilanteista
EU:ssa. Komissio harkitsee yritysten kaksinkertaista verottamatta jättämistä
käsittelevää julkista kuulemista, jollaista on myös hiljattain ehdottanut
Euroopan parlamentin jäsen ja sen talous- ja raha-asioiden valiokunnan
puheenjohtaja Sharon Bowles (Brysselin verofoorumi 2011). [3] KOM(2006)
823, 19.12.2006, 1 kohta. [4] Ks.
esimerkiksi euroalueen valtion- ja hallitusten päämiesten päätelmät, 11.3.2011.
[5] Ks. komission järjestämä julkinen kuuleminen http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_04_doubletax_en.htm
sekä alaviitteet 25 ja 26. [6] KOM(2010)
769, 20.12.2010, 4.1 kohta. [7] Puhtaasti
kotimainen kaksinkertainen verotus, missä sitä sitten esiintyykin, kuuluu
kansallisen lainsäätäjän toimivaltaan. [8] KOM(2011)
206, 13.4.2011. [9] Katsaus
Euroopan Unionin kansalaisuuteen vuonna 2010 ”Unionin kansalaisoikeuksien
esteiden poistaminen”, KOM(2010) 603, 27.10.2010. [10] Ks.
IBFD Tax Glossary, hakusana ”double taxation”. Perinteisesti
kaksinkertainen verotus jaetaan kahteen tapaukseen: juridiseen kaksinkertaiseen
verotukseen ja taloudelliseen kaksinkertaiseen verotukseen. Kun kyseessä
on juridinen kaksinkertainen verotus, samalta veronmaksajalta peritään
kaksi tosiaan vastaavaa veroa samasta tulosta tai pääomasta. Yleensä ilmausta taloudellinen
kaksinkertainen verotus käytetään tapauksissa, joissa eri veronmaksajia
verotetaan samasta tulosta tai pääomasta. [11] Esim.
antamalla maassa asuvalle veronmaksajan ulkomailla hankkimille tuloille
verovapaus tai myöntämällä verohyvitys ulkomailla maksetusta verosta. [12] Kaksinkertaista
verotusta koskevien sopimusten mukaiset kahdenväliset järjestelyt, joissa kaksi
maata sopii, kuinka ja miten paljon niissä asuvien veronmaksajien
kaksinkertaista verotusta lievennetään. [13] Esim.
Pohjoismaiden välinen yleissopimus kaksinkertaisen verotuksen välttämisestä
tulo- ja pääomaverojen osalta tai ns.
"välimiesmenettely-yleissopimus": Yleissopimus kaksinkertaisen
verotuksen poistamisesta etuyhteydessä keskenään olevien yritysten tulonoikaisun
yhteydessä (90/436/ETY), EYVL L 225, 20.8.1990. [14] Esim.
unionin tuomioistuin, 12.12.2002, asia C-324/00 (Lankhorst-Hohorst), 32
kohta; unionin tuomioistuin,
14.12.2006, asia C-170/05 (Denkavit Internationaal), 39 kohta; unionin
tuomioistuin, 8.11.2007, asia C-379/05 (Amurta), 28 kohta; unionin
tuomioistuin, 1.7.2010, asia C-233/09 (Dijkman), 23 kohta; unionin
tuomioistuin, 22.12.2010, asia C-287/10 (Tankreederei I), 15 kohta. [15] Unionin
tuomioistuin, 14.11.2006 (Kerckhaert-Morres); 12.2.2009 (Block);
16.7.2009 (Damseaux). [16] Julkisasiamies
Geelhoedin ratkaisuehdotus asiassa Kerckhaert-Morres, 38 kohta. [17] Unionin
tuomioistuin, Damseaux, edellä mainittu kohta. [18] Euroopan
komission puheenjohtajalle osoitettu raportti (laatijana entinen komission
jäsen Monti), ”Uusi sisämarkkinastrategia (’A New Strategy for the Single
Market’)”, 9.5.2010, 3.5 ja 83 kohta. [19] Esimerkiksi
viimeksi 14. ja 15.6.2011 pidetyssä Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan
kokouksessa verotusasioiden ryhmässä neljä vetoomusta yhdestätoista koski
kaksinkertaista verotusta. Ks. myös syyskuussa 2011 tehty
Eurobarometri-tutkimus kansalaisten ongelmista sisämarkkinoilla: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/quali/ql_obstacles_en.pdf [20] Vetoomusvaliokunnan
kommentit OECD:n malliyleissopimuksen 15 artiklan 2 kohtaan ehdotettuihin
muutoksiin, 2007, osoitteessa http://www.oecd.org/dataoecd/14/62/39547932.pdf. [21] http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_04_doubletax_en.htm; http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_06_inheritance_en.htm; http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_08_royalty_en.htm. [22] OECD. Tax
Effects on Foreign Direct Investment, 2007, 33. [23] Ks.
esimerkiksi Hajkova, D. et al., ”Taxation, Business Environment and FDI
Location in OECD Countries”, OECD Economics Department Working Papers, nro.
502, 2006, osoitteessa http://dx.doi.org/10.1787/874058477248. [24] Yhteistä
yhdistettyä yhtiöveropohjaa koskevan neuvoston direktiiviehdotuksen vaikutusten
arviointi, 16.3.2011. [25] Jo
Kansainliitto puhui vuonna 1923 eron tekemisestä taakan ja esteen välillä
kaksinkertaisen verotuksen kohdalla. Ks. esimerkiksi sen talous- ja
rahoituskomission julkaisu Report on Double Taxation submitted to the
Financial Committee, asiakirja E.F.S.73. F.19,
s.11, 5.4.1923 . [26] Parkih,
Jain ja Spahr, The impact of Double Taxation on Cross Border Equity Flows,
Valuations and Cost of Capital, 2011, EFMA, Bragan kokous. [27] PWC LLP, Total
Tax Contribution, vuoden 2007 tutkimus, joka tehtiin Yhdistyneen
kuningaskunnan 100 suurimman pörssiyhtiön yhdistyksen (Hundred Group of Finance
UK Directors) keskuudessa. [28] Euroopan
parlamentti, vetoomusvaliokunta, vetoomus 1404/2010. [29] Euroopan
parlamentti, vetoomusvaliokunta, vetoomus 1053/2010. [30] Eri
jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä
verojärjestelmästä 23.7.1990 annettu neuvoston direktiivi (90/435/ETY). [31] Eri
jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin
sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä 3 päivänä kesäkuuta 2003
annettu neuvoston direktiivi (2003/49/EY). [32] Yleissopimus
kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta etuyhteydessä keskenään olevien
yritysten tulonoikaisun yhteydessä (90/436/ETY), EYVL L 225, 20.8.1990. [33] http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/transfer_pricing/index_en.htm [34] C/2009/7924,
http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/common/whats_new/c(2009)7924_en.pdf [35] KOM(2011)
121; 16.3.2011. [36] Direktiiviehdotuksessa
luodaan vain yhteinen veropohja tiettyjen yhtiöiden ja konsernien
verottamiselle (ehdotuksen 1 artikla). [37] Ks. edellä
oleva viite, huomautus 3. [38] Tammikuun
1. päivänä 2011 jäsenvaltioiden välillä oli 10 kahdenvälistä järjestelyä, jotka
eivät kuuluneet kaksinkertaista verotusta koskevan yleissopimuksen piiriin. [39] EU:n
yhteinen siirtohinnoittelufoorumi on tehnyt jonkin verran siirtohinnoittelua
koskevaa selvitystyötä; ks. seuraava alaviite. [40] http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/company_tax/transfer_pricing/forum/jtpf/2010/ /jtpf_2010_06_08_number_open_cases_en.pdf [41] http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/company_tax/transfer_pricing/forum/jtpf/2010/ /jtpf_2010_06_08_number_open_cases_en.pdf [42] http://www.oecd.org/document/11/0,3746,en_2649_33747_46499831_1_1_1_1,00.html;
63,4 prosentin korotus vuodesta 2006 vuoteen 2009. [43] Esim. FR
ja UK (19.6.2008), NL ja UK (26.9.2008), DE ja UK (30.3.2010).