EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52005SA0006
Special report No 6/2005 on the trans-European network for transport (TEN-T) together with the Commission's replies
Erityiskertomus nro 6/2005 Euroopan laajuisista liikenneverkoista (TEN-T) sekä komission vastaukset
Erityiskertomus nro 6/2005 Euroopan laajuisista liikenneverkoista (TEN-T) sekä komission vastaukset
EUVL C 94, 21.4.2006, p. 1–36
(ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, SK, SL, FI, SV)
21.4.2006 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 94/1 |
ERITYISKERTOMUS nro 6/2005
Euroopan laajuisista liikenneverkoista (TEN-T) sekä komission vastaukset
(annettu EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)
(2006/C 94/01)
SISÄLLYS
SANASTO
I—IV |
TIIVISTELMÄ |
1—6 |
JOHDANTO |
7—10 |
TARKASTUKSEN SISÄLTÖ, TAVOITTEET JA LÄHESTYMISTAPA |
11—79 |
HUOMAUTUKSET |
11—24 |
TEN-T-rahoitustuen myöntäminen |
25—51 |
Lainsäädäntökehys ja hallinnolliset menettelyt |
25—29 |
Lainsäädännölliset ja säädöksiin liittyvät vaatimukset |
30—43 |
Arviointi ja valinta |
44—51 |
Hankkeiden seuranta |
52—64 |
Organisaatiorakenne ja henkilöstön osoittaminen tehtäviin |
65—79 |
EU:n liikenneinfrastruktuuria koskevan yhteisön rahoituksen koordinointi |
80—91 |
PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET |
LIITE 1 — Euroopan laajuisten liikenneverkkojen hallintojärjestelmän kuvaus
Euroopan laajuisten liikenneverkkojen (TEN-T) lainsäädäntökehys ja toimintalinja
TEN-T-haku-, arviointi- ja valintamenettely
TEN-T-ohjelman organisaatiorakenne
TEN-T-ohjelman budjettikehys
LIITE 2 — Kartta TEN-T-ohjelman painopistealueista ja ensisijaisista hankkeista
Komission vastaukset
SANASTO
EIP |
— |
Euroopan investointipankki |
EAKR |
— |
Euroopan aluekehitysrahasto |
MEANS |
— |
Rakenteellisten toimien arviointimenetelmät, Measures for Evaluating Actions of a Structural Nature |
TTK |
— |
Tutkimus, teknologinen kehittäminen ja esittely |
TEN |
— |
Euroopan laajuiset verkot |
TEN-T |
— |
Euroopan laajuiset liikenneverkot |
TIIVISTELMÄ
I |
Euroopan yhteisö osallistuu Euroopan laajuisten liikenneverkkojen (TEN-T) luomiseen edistääkseen kansallisten liikenneverkkojen yhteenkuuluvuutta, yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta sekä näihin verkkoihin pääsyä koko unionin alueella. Tavoitteen saavuttamiseksi yhteisö rahoittaa teihin, rautateihin, sisävesiin, lentoasemiin, satamiin, satelliittinavigointiin ja liikenteenhallintajärjestelmiin liittyviä infrastruktuurihankkeita ja selvityksiä. Energian ja liikenteen pääosaston hallinnoima talousarvio vuosille 2000—2006 on 4 425 miljoonaa euroa. |
II |
Tilintarkastustuomioistuin arvioi tarkastuksessaan, miten komission hallintojärjestelmä, johon kuuluvat myös lainsäädäntökehyksen suunnittelu ja täytäntöönpano, hallinnolliset menettelyt sekä sisäisen valvonnan järjestelmä, edisti Euroopan laajuisten liikenneverkkojen taloudellista, tehokasta ja vaikuttavaa täytäntöönpanoa. |
III |
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi seuraavaa:
|
IV |
Tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että komissio:
|
JOHDANTO
1. |
Maastrichtin sopimuksen tultua voimaan vuonna 1993 yhteisön tehtäväksi tuli myötävaikuttaa Euroopan laajuisten liikenneverkkojen (TEN-T) perustamiseen ja kehittämiseen (2). Jäsenvaltioiden ja kansainvälisten järjestöjen toteuttamien yhteistä etua koskevien hankkeiden tukemiseksi komissio laati 1990-luvun alussa Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevat erityistoimet. Euroopan laajuisten liikenneverkkojen talousarviomenot ovat kasvaneet 182 miljoonasta eurosta vuonna 1993 aina 661 miljoonaan euroon vuonna 2005. |
2. |
Euroopan laajuisilla verkoilla pyritään edistämään kansallisten liikenneverkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta sekä pääsyä tällaisiin verkkoihin, ottaen erityisesti huomioon tarpeen liittää saarialueita, erillisalueita ja syrjäseutualueita yhteisön keskusalueisiin (3). |
3. |
Energian ja liikenteen pääosasto hallinnoi Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin liittyviä yhteisön menoja suoraan (4). Liitteessä 1 annetaan kattava kuva Euroopan laajuisten liikenneverkkojen hallintojärjestelmän eri näkökohdista. Oikeudellisesta ja lainsäädännöllisestä näkökulmasta katsottuna Euroopan laajuisia verkkoja hallinnoidaan seuraavin säännöksin:
|
4. |
Yhteisön rahoitustuki voi kuulua yhteen tai useampaan seuraavista avustusmuodoista: hankkeita koskevien selvitysten yhteisrahoitus, suora investointituki tai töihin myönnettävä suora tuki, Euroopan investointipankin tai muiden rahoituslaitosten myöntämien lainojen korkotuet, Euroopan investointirahaston tai muiden rahoituslaitosten lainatakuiden takuumaksut, osallistuminen investointirahastojen tai vastaavien rahoitusjärjestelmien riskipääomaan. |
5. |
Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa myönnetään kaudelle 2000—2006 yhteensä 4 875 miljoonaa euroa kaikille Euroopan laajuisia verkkoja koskeville aloille (liikenne, televiestintä ja energian infrastruktuuri); määrästä enintään 75 prosenttia voidaan myöntää näiden alojen monivuotisille ohjeellisille ohjelmille (11). Jäljelle jäävä vähintään 25 prosentin osuus voidaan käyttää monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisiin hankkeisiin. |
6. |
Komissio myönsi 4 875 miljoonan euron kokonaismäärästä 4 425 miljoonaa euroa Euroopan laajuisia liikenneverkkoja varten; tästä määrästä on tähän mennessä varattu 70 prosenttia monivuotiselle ohjeelliselle ohjelmalle seuraavasti (12): |
— |
ensisijaisille hankkeille 1 551 miljoonaa euroa (50 prosenttia), |
— |
Galileo-ohjelmalle 680 miljoonaa euroa (22 prosenttia), |
— |
niin kutsutuille yhtenäisille hankeryhmille 815 miljoonaa euroa, jotka jakautuvat edelleen seuraavasti:
|
— |
30 miljoonaa euroa (yksi prosentti) varaukseen. |
Loput TEN-T-talousarviosta (vähintään 25 prosenttia) on varattu monivuotisten ohjeellisten ohjelmien ulkopuolisille hankkeille.
TARKASTUKSEN SISÄLTÖ, TAVOITTEET JA LÄHESTYMISTAPA
7. |
Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa arvioitiin, miten komission hallintojärjestelmä, johon kuuluvat myös lainsäädäntökehyksen suunnittelu ja täytäntöönpano, hallinnolliset menettelyt sekä sisäisen valvonnan järjestelmä, edisti Euroopan laajuisten liikenneverkkojen taloudellista, tehokasta ja vaikuttavaa täytäntöönpanoa (13). |
8. |
Tarkastuksen erityisinä tavoitteina oli määritellä:
Tilintarkastustuomioistuin tarkasti myös, missä määrin komissio on toteuttanut korjaavia toimia Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevien aikaisempien huomautusten johdosta (14). |
9. |
Tilintarkastustuomioistuin tarkasti kaikki menettelyt ehdotusten jättämisestä tarvittaessa jälkikäteen toimitettaviin tilintarkastuksiin. Tilintarkastustuomioistuin laati osana järjestelmäanalyysiään kattavan kuvauksen komission hallintojärjestelmästä ja yksilöi keskeiset sisäiset tarkastukset. Komission toimittamista sisäisistä tarkastuksista kerättiin yhteensä 72 TEN-T-toimen otos säännönmukaisuutta koskevaa tarkastusta varten (15). Laajojen johtopäätösten tekemiseksi otos kattoi kaikkien 15 jäsenvaltion kaikki liikennemuodot (16) ja yli 577 miljoonan euron menot. Kaikista 72 poimitusta toimesta paikan päällä tarkastettiin yhteensä 35 tointa. |
10. |
Tarkastus sisälsi myös TEN-T:n oikeusperustan ja komission hyväksymien rahoitusta koskevien mallipäätösten tarkistuksen. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin lähetti toimivaltaisille kansallisille ministeriöille kyselylomakkeita ja teki henkilöstöille kyselyitä sellaisista aiheista kuin ohjelmatyö, hankkeen ennakkoarviointi, valinta, seuranta ja valvonta. Lopuksi se loi komission kanssa hankkeita koskevan tietokannan, joka sisältää tilastotietoja rahoitetuista TEN-T-toimista. |
HUOMAUTUKSET
TEN-T-rahoitustuen myöntäminen
Euroopan laajuisten liikenneverkkojen ensisijaisten hankkeiden täytäntöönpano on hidasta
11. |
Neuvoston ja Euroopan parlamentin hyväksymissä Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevissa poliittisissa suuntaviivoissa liikenneverkkojen valmistumisen alkuperäiseksi määräajaksi vahvistettiin vuosi 2010 (17). Tähän mennessä on valmistunut vasta kolme näistä 14 ensisijaisesta hankkeesta, joista tehtiin päätös vuosina 1994 ja 1996, ja viiden muun oletetaan valmistuvan annettuun määräaikaan mennessä. Kuudesta jäljelle jäävästä hankkeesta oletetaan valmistuvan vuoteen 2010 mennessä vain hankkeen keskeiset osat. Erityisesti TEN-T-hankkeiden rajat ylittävät osat ovat viivästyneet, sillä ne saavat osakseen kansallisesti vähemmän huomiota ja edellyttävät jäsenvaltioilta suurempia koordinointiponnisteluita (ks. kohta 15). Vuonna 2003 komissio myönsi merkittävät viivästykset, jotka johtuvat pääasiassa yhteisön ja jäsenvaltioiden antamasta riittämättömästä rahoituksesta sekä unionin, kansallisia tai alueellisia julkisia varoja myöntävien tahojen välisen koordinaation puutteesta (18). |
12. |
Laajentumisen seurauksena Euroopan parlamentti ja neuvosto päättivät lisätä mukaan 16 uutta ensisijaista hanketta (joiden valmistumisen määräajat vaihtelevat vuodesta 2008 vuoteen 2019) tarkistaessaan Euroopan laajuisten liikenneverkkojen poliittisia suuntaviivoja vuonna 2004 huolimatta nykyisten ensisijaisten hankkeiden valmistumisessa ilmenneistä ongelmista (ks. liite 2) (19). |
Määrärahoja myönnettäessä raja-alueita koskeviin osiin ei ole kohdennettu riittävästi varoja
13. |
Euroopan laajuisten verkkojen ensisijaisena tavoitteena on kansallisten verkkojen yhteenkuuluvuuden, yhteenliittämisen ja yhteentoimivuuden sekä tällaisiin verkkoihin pääsyn varmistaminen koko Euroopan unionin alueella (ks. kohta 2). |
14. |
Analysoitaessa TEN-T-määrärahojen jakautumista unionin 15 jäsenvaltion kesken vuosina 2001—2003 todettiin, että joitakin harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta jokainen jäsenvaltio sai osuuden vuosittaisista TEN-T-määrärahoista joko monivuotisen ohjeellisen ohjelman tai sen ulkopuolisten hankkeiden talousarviosta (ks. taulukko 1). Kullekin jäsenvaltiolle myönnetty osuus pysyi lisäksi suunnilleen samana (15 jäsenvaltiosta yhdeksän valtion vuotuiset poikkeamat olivat alle yhden prosentin) ja valintaehdotukseen sisältyneet hankkeet, jotka lopulta jäivät valitsematta, korvattiin saman jäsenvaltion yhdellä tai useammalla muulla hankkeella. Tämä tukee lausuntoja, jotka saatiin tilintarkastustuomioistuimen tutkimuksen yhteydessä kahta jäsenvaltiota (20) rahoitustuen myöntämistä käsittelevässä komiteassa edustavilta henkilöiltä, sekä yhtä jäsenvaltiota (21) koskevaa todentavan aineiston sisältöä siltä osin, että ”oikeudenmukainen jako” on olennainen asia, joka on otettu huomioon TEN-T-määrärahoja jaettaessa. |
Taulukko 1
TEN-T-määrärahojen jakautuminen 15 jäsenvaltion kesken vuosina 2001—2003
(miljoonaa euroa) |
||||||||
Jäsenvaltio |
Hankkeille jaettu määrä 2001 |
% kokonaismäärästä |
Hankkeille jaettu määrä 2002 |
% kokonaismäärästä |
Hankkeille jaettu määrä 2003 |
% kokonaismäärästä |
Hankkeille jaettu määrä 2001—2003 |
% kokonaismäärästä |
AT |
12,1 |
2,2 |
14,4 |
2,6 |
18,1 |
3,0 |
44,6 |
3,2 |
BE |
18,7 |
3,4 |
15,0 |
2,7 |
15,7 |
2,6 |
49,4 |
2,9 |
DE |
76,0 |
13,9 |
76,2 |
13,5 |
73,1 |
12,0 |
225,3 |
14,2 |
DK |
5,9 |
1,1 |
0,1 |
0,0 |
1,5 |
0,3 |
7,6 |
0,5 |
ES |
23,6 |
4,3 |
23,7 |
4,2 |
31,5 |
5,2 |
78,8 |
4,5 |
EU (22) |
173,4 |
31,8 |
272,7 |
48,4 |
201,2 |
33,1 |
647,2 |
35,3 |
FIN |
13,0 |
2,4 |
11,4 |
2,0 |
13,1 |
2,2 |
37,5 |
2,4 |
FR |
61,4 |
11,3 |
32,4 |
5,7 |
98,7 |
16,0 |
192,4 |
10,2 |
GR |
17,7 |
3,2 |
10,7 |
1,9 |
1,0 |
0,2 |
29,4 |
1,4 |
IRL |
8,0 |
1,5 |
3,0 |
0,5 |
0,0 |
0,0 |
11,0 |
0,9 |
IT |
41,6 |
7,6 |
52,0 |
9,2 |
71,3 |
11,7 |
164,9 |
8,8 |
LU |
1,1 |
0,2 |
0,0 |
0,0 |
0,0 |
0,0 |
1,1 |
0,2 |
NL |
44,0 |
8,1 |
23,0 |
4,1 |
29,8 |
4,9 |
96,8 |
6,0 |
PT |
10,5 |
1,9 |
0,0 |
0,0 |
7,0 |
1,2 |
17,5 |
1,2 |
SE |
13,5 |
2,5 |
8,9 |
1,6 |
14,8 |
2,4 |
37,2 |
2,6 |
UK |
24,8 |
4,5 |
20,0 |
3,5 |
33,3 |
5,5 |
78,1 |
5,5 |
Yhteensä |
545,4 |
100,0 |
563,4 |
100,0 |
610,1 |
100,0 |
1 718,9 |
100,0 |
15. |
Suurin osa rahoitetuista TEN-T-hankkeiden osista sijaitsee asianomaisen jäsenvaltion rajojen sisällä. Ainoastaan yhdeksän 118:sta monivuotisen ohjeellisen ohjelman infrastruktuurihankkeen osasta (23) käsittää useamman kuin yhden jäsenvaltion. Näillä rajat ylittävien hankkeiden osilla on eniten vaikeuksia saada kansallista rahoitusta ja niiden hallinnoinnissa on eniten hallinnollisia ja lainsäädäntöön liittyviä ongelmia. Komissio ei ole myöskään asettanut tämän tyyppisten hankkeiden rahoitusta niiden ansaitsemalle etusijalle. Monivuotista ohjeellista ohjelmaa koskevassa päätöksessä vahvistetaan sen talousarviosta rajat ylittäville hankkeille ainoastaan viisi prosenttia, josta vain kaksi prosenttia on tarkoitettu yhteisön sisäisiin rajat ylittäviin hankkeisiin (24) (ks. kohta 6). Lisäksi yhdeksän rajat ylittävän osan osalta vuosien 2000—2006 monivuotisen ohjeellisen ohjelman määrärahoista 70 prosenttia sidotaan vasta vuosina 2005 ja 2006, varsinkin niiden osien määrärahat, jotka liittyvät Espanjan ja Ranskan sekä Itävallan ja Italian välisiin rautatieyhteyksiin. |
16. |
Rajat ylittävien tai luonnonesteitä koskevien hankkeiden osien rahoituksen enimmäismäärä korotettiin Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa kymmenestä prosentista 20:een niin ajoissa, että korotettua määrää on voitu käyttää rahoituspäätöksissä vuodesta 2004 alkaen. Korotus ei kuitenkaan ollut kasvattanut rajat ylittävien alueiden osien rahoitusosuutta kesäkuuhun 2005 mennessä (25). Mikäli rautateihin liittyvien rajat ylittävien osien valmistuminen on edelleen ongelmallista, Euroopan laajuisten verkkojen lisäarvoa ei pystytä hyödyntämään täysimääräisesti. |
Määrärahojen myöntäminen on ollut liian hajanaista
17. |
Euroopan laajuisten liikenneverkkojen rahoitustuki ei saa ylittää 50:tä prosenttia selvitysten kustannuksista, kymmentä prosenttia infrastruktuuritöiden kustannuksista (26) eikä kymmentä prosenttia investoinnin kokonaiskustannuksista. Rahoitustuki voi poikkeuksellisesti olla enimmillään 20 prosenttia investointien kokonaiskustannuksista satelliittipaikannus- ja navigointijärjestelmiä koskevien hankkeiden sekä rajojen tai luonnonesteiden ylittämistä koskevien hankkeiden osalta. |
18. |
Kohdassa 4 mainittuja, vuosina 1995—2004 sidotuissa hankkeissa käytettyjä tukimuotoja tarkasteltaessa havaittiin, että (ks. kaavio 1):
|
19. |
Vuosina 1995—2004 sidotuista TEN-T-toimista 40 prosenttia koski töitä. Vaikka Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa todetaan, että kyseistä tukimuotoa voidaan käyttää ainoastaan hyvin perustelluissa tapauksissa, tarkastuksessa havaittiin, että sitä käytettäessä oli harvoin esitetty erillisiä perusteluita. |
20. |
Selvitysten yhteisrahoitus oli eniten käytetty avustusmuoto (59 prosenttia toimista). Toisin kuin työt, selvitykset ovat houkutteleva vaihtoehto jopa niille maille tai alueille, jotka saavat avustusta myös muiden infrastruktuureihin liittyvien rahoitusohjelmien kautta, kuten rakenne- tai koheesiorahastoista (28). Tämä johtuu pääosin siitä, että Euroopan laajuisten liikenneverkkojen selvitysten yhteisrahoitusosuus on korkea. |
21. |
Vuosina 1995—2004 töiden ja selvitysten rahoituksen osuus oli keskimäärin töiden osalta 3,5 prosenttia (10 prosentin enimmäismäärään verrattuna) ja selvitysten osalta 25,4 % (50 prosentin enimmäismäärään verrattuna) arvioiduista tukikelpoisista kokonaiskustannuksista (29). Molempien keskimääräisten rahoitusosuuksien määrä on huomattavasti pienempi kuin kummallekin tukimuodolle sallittu enimmäismäärä. TEN-T-määrärahat on lisäksi jaettu hyvin monen toimen kesken, joista moni ei olisi tarvinnut TEN-T-rahoitusta ja/tai ei täyttänyt kaikilta osin arviointi- ja valintaperusteita (ks. kohta 39). |
22. |
Kyseinen havainto sekä ensisijaisten hankkeiden täytäntöönpanon viivästykset (ks. kohta 11) osoittavat, että TEN-T-toimien valinnassa toimia ei ole asetettu rahoituksen kannalta tärkeysjärjestykseen, mikä vähentää toivottua yhteisön rahoituksen kiihdyttävää vaikutusta (ks. kohta 42). Töiden osalta toteutunut keskimääräinen rahoitustaso on alhainen. Tämä kyseenalaistaa sen, täyttääkö komission ehdotus Euroopan laajuisten verkkojen uudeksi rahoitusta koskevaksi asetukseksi, jossa korotetaan töihin liittyvän rahoitusosuuden enimmäismäärää, sille asetetut tavoitteet houkutella lisää julkisen ja yksityisen sektorin rahoitusta (30). |
Yli puolet nykyisen monivuotisen ohjeellisen ohjelman rajat ylittäviä hankkeita koskevista määrärahoista on edelleen sitomatta
23. |
Vuosina 2001—2004 monivuotisen ohjeellisen ohjelman hankkeisiin sidottiin yhteensä 1 926 miljoonaa euroa, joka on 63 prosenttia kaikista tähän tarkoitukseen käytettävissä olevista määrärahoista. Vuosina 2005 ja 2006 on vielä sidottava 1 129 miljoonaa euroa. Jäljellä olevien 37 prosentin sitominen vuosina 2005 ja 2006 edellyttää monivuotisen ohjeellisen ohjelman hankkeiden täytäntöönpanon tiukkaa seurantaa komission ja jäsenvaltioiden taholta. Muutetuissa poliittisissa suuntaviivoissa esitetyt toimenpiteet hankkeiden merkittävän viivästymisen käsittelemiseksi ovat pitkällä aikavälillä riittävät (31), mutta lyhyen aikavälin viivästysten käsittelemiseksi komission on tutkittava tarkemmin hankkeita, jotka eivät edisty suunnitelmien mukaan. Komission olisi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa harkittava tarvittaessa välitöntä monivuotisen ohjeellisen ohjelman sisäistä määrärahasiirtoa hankkeille, joita pannaan täytäntöön suunnitelmien mukaisesti tai aikataulustaan edellä. |
24. |
Yhtenäiseen hankeryhmään kuuluvia hankkeita, joiden osalta lähes 40 prosenttia määrärahoista on edelleen sitomatta, olisi seurattava tarkasti. Näin olisi tehtävä varsinkin rajat ylittävien hankkeiden kohdalla, joiden määrärahoista 56 prosenttia olisi sidottava vuosina 2005 ja 2006. Tämä kuvastaa niitä yleisiä ongelmia, jotka koskevat ensisijaisiin hankkeisiin tai yhtenäiseen hankeryhmään kuuluvien rajat ylittävien hankkeiden osien valmistumista. |
Lainsäädäntökehys ja hallinnolliset menettelyt
Lainsäädännölliset ja säädöksiin liittyvät vaatimukset
Rahoituspäätöksessä on edelleen puutteita
25. |
Komission rahoituspäätös on yksittäisille hankkeille myönnettävän TEN-T-rahoitustuen tärkein oikeusperusta, ja sen vuoksi päätöksessä on määriteltävä tarkasti TEN-T-rahoitustuen soveltamisala, aikataulu, muoto, talousarvio sekä rahoitusta koskevat ehdot (ks. liite 1). Komissio ryhtyi järjestelmällisesti ilmoittamaan kyseiset päätökset edunsaajille vasta vuonna 2002, vaikka asiasta on säädetty Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa (32). Komissio on sittemmin vuosittain tarkistanut rahoitusta koskevan mallipäätöksen, joten oikeusperustasta on tullut kattavampi ja selkeämpi (33). |
26. |
Vaikka komissio ryhtyikin toimiin rahoituspäätösten kattamien toimien kuvausten parantamiseksi, se ei ole noudattanut tilintarkastustuomioistuimen ehdotusta ottaa käyttöön sitovaa teknisen liitteen mallia (34). Tällaisen mallin pitäisi velvoittaa edunsaajat toimittamaan tietty vähimmäismäärä tietoja ennalta määriteltyä rakennetta noudattaen, siten että toimet yhdistetään talousarvioon. Malli helpottaisi hankkeen edistymisen seurantaa ja tekisi komission ja jäsenvaltioiden rahoittamien toimien rahoituksellisen ja teknisen valvonnan tehokkaammaksi ja vaikuttavammaksi. |
27. |
Rahoituspäätöksestä ei käy ilmi, millaisia teknisiä ja rahoitusta koskevia tietoja edunsaajien on toimitettava hankkeen tilasta ja missä muodossa. Vakiomuotoisen raportoinnin (tai asianmukaisten suuntaviivojen) puuttumisen vuoksi kunkin maksupyynnön yhteydessä toimitetut tekniset ja/tai rahoitusta koskevat tiedot eivät olleet aina riittävät, jotta komissio olisi voinut:
|
Selvitysten ja töiden soveltamisala ei ole riittävän selkeä
28. |
Tilintarkastustuomioistuimen toimittama tarkastus osoitti, että edunsaajan tasolla havaitut virheet liittyivät useimmiten seuraaviin TEN-T-rahoitusavun piirteisiin:
|
29. |
Tämän vuoksi rakennushankkeisiin maksetun komission tuen osuus oli liian korkea 30 prosentissa testatuista selvityksiin liittyvistä tilitapahtumista. Rahoitusta koskevia mallipäätöksiä ei ole edelleenkään muutettu tilintarkastustuomioistuimen ehdottamalla tavalla virheiden esiintymisriskin pienentämiseksi määrittelemällä yksityiskohtaisesti selvitysten (36) ja töiden (37) soveltamisala. |
Arviointi ja valinta
Haku- ja ennakkoarviointimenettely on monimutkainen
30. |
TEN-T-rahoitusapua koskevat hakemukset on toimitettava vuosittain joko monivuotista ohjeellista ohjelmaa tai sen ulkopuolisia hankkeita koskevan menettelyn kautta (ks. liite 1). Ohjeellinen ohjelma on monivuotinen, mutta määrärahat jaetaan hankkeille vuosittaisen arviointimenettelyn kautta. Tämän käytännön sekä vuosittaisen monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisia hankkeita koskevan menettelyn rinnakkainen soveltaminen lisää huomattavasti komission ja jäsenvaltioiden hallinnollista taakkaa ja sen myötä vähentää arviointi- ja valintamenettelyn yleistä vaikuttavuutta (38). Koska monivuotisen ohjeellisen ohjelman hankkeiden rahoitus on etusijalla, monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolella käytettävissä olevien määrärahojen määrä riippuu monivuotiseen ohjeelliseen ohjelmaan sovelletun menettelyn etenemisestä. Tämä seikka viivästyttää tarpeettomasti monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisten hankkeiden valintaa. |
31. |
Hakemuksia ja ennakkotarkastuksia koskevat hallinnolliset menettelyt ovat monimutkaisia. Komissio on laatinut useita haku- ja arviointilomakemalleja, joita käytetään rinnakkain (39). Tilintarkastustuomioistuin havaitsi useita tapauksia, joissa hallinnollinen monimutkaisuus lisäsi komission henkilöstön työmäärää entisestään, ilman että sillä olisi ollut merkittävää vaikutusta hankkeen valinnan laatuun tai yhteisön varojen jakamiseen. |
32. |
Vaikka komissio on ottanut ensimmäisen askeleen kohti hallinnollisen menettelyn yksinkertaistamista yhdistämällä monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisten ehdotusten alustavat ja yksityiskohtaiset hakulomakkeet vuonna 2004, haku- ja arviointimenettelyä on edelleenkin varaa yksinkertaistaa, etenkin monivuotisen ohjeellisen ohjelman osalta. |
Ehdotusten jättämisen määräaikaa ei aina noudateta
33. |
Komissio asettaa määräajan rahoitustukea koskevien hakemusten jättämiselle. Määräajan noudattaminen varmistaa hankkeen hakijoiden yhtäläisen kohtelun ja antaa komission henkilöstölle riittävästi aikaa arvioida ehdotukset (tai hankkeen edistymisen, kun kyseessä on toisen vuoden rahoitus). |
34. |
Tarkastus osoitti, että useita rahoitustukea koskevia hakemuksia ei ollut toimitettu määräaikaan mennessä, vaikka komissio oli selkeyttänyt ja vahvistanut hakemusten jättämistä koskevat säännöt (40). |
Kattavia hanketietoja ei ollut saatavilla alustavan arviointi- ja valintavaiheen aikana ennen vuotta 2004
35. |
Tarkoituksenmukainen ja avoin arviointi edellyttää, että kaikki tarvittavat hanketta koskevat tiedot ovat saatavilla menettelyä käynnistettäessä. Vuoteen 2004 asti ensimmäisessä arvioinnissa käytetyissä alustavissa hakulomakkeissa hakijoilta ei kuitenkaan vaadittu kaikkien tarvittavien tietojen toimittamista, vaikka Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa niin edellytetään (41). |
36. |
Edellä mainitun seurauksena monivuotiseen ohjeelliseen ohjelmaan kuuluvien hankkeiden alustava arviointi ja valinta suoritettiin puutteelliset hanketiedot sisältävien hakemusten perusteella (ks. kohta 40). Siitä seurasi, että jotkin ehdotukset eivät täyttäneet kaikkia perusteita pääasiallista arviointivaihetta aloitettaessa. Monivuotisen ohjeellisen ohjelman syvällinen arviointi on erityisen tärkeätä, sillä monivuotista ohjeellista ohjelmaa koskevassa päätöksessä määritellään talousarviota koskevat prioriteetit, joiden perusteella TEN-rahoitustuki osoitetaan hankkeille. Esimerkiksi yksi ensisijainen hanke, jolle oli monivuotisen ohjeellisen ohjelman talousarviosta alustavasti myönnetty 13 miljoonan euron määrärahat vuosiksi 2001—2003, sai rahoitusta vasta vuonna 2004 (42). Ongelma oli olemassa aina vuoteen 2004, sillä monivuotista ohjeellista ohjelmaa koskevia alustavia ja yksityiskohtaisia hakulomakkeita ei ollut yhdistetty ennen sitä. |
37. |
Toisesta rahoitusvuodesta alkaen arvioinnit tehdään pääasiassa hankkeiden tilaa koskevien kertomusten perusteella. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, etteivät kertomukset sisällä riittävästi tietoa tätä tarkoitusta varten. Tarkastuksen kohteena olleita hankkeita varten laadittujen hankkeiden tilaa koskevien kertomusten tarkastelu osoitti, että jäsenvaltioiden toimittamat tiedot eivät olleet riittävän tarkkoja, varsinkaan edellisinä kausina toteutettujen töiden edistymisen osalta. Tämä johtuu kertomusmallin muodosta, sillä sen perusteella jäsenvaltioiden ei tarvitse toimittaa yksityiskohtaisia tietoja. Tämän vuoksi hankkeiden valinnan laatu riippuu pitkälti ehdotuksia arvioivien, hanketta hallinnoivien yksittäisten virkamiesten pätevyydestä, kokemuksesta ja perusteellisuudesta, asianmukaisen edistymistä koskevan katsauksen laatimiseen käytettävissä olevasta ajasta sekä yhteistyöstä jäsenvaltioiden kanssa mahdollisten lisätietojen saamiseksi. |
Hankkeiden valintaa ei ole perusteltu riittävästi
38. |
Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa määritellään yhteisön tuen perusedellytykset (43) sekä hankkeiden valintaperusteet (44). Komission käyttämissä haku- ja arviointilomakkeissa ei mainita eikä selitetä riittävän selkeästi, miten näiden edellytysten ja perusteiden noudattamista voidaan arvioida. Silloinkin kun arviointilomake sisältää asianmukaiset kysymykset, arvioijat tyytyvät usein antamaan pelkän kyllä- tai ei-vastauksen ilman tarvittavia perusteluita. |
39. |
Tarkastus osoitti erityisesti seuraavaa:
|
40. |
Tarkastus osoitti, että useimpien monivuotiseen ohjeelliseen ohjelmaan kuuluvien hankkeiden alustava arviointilomake oli jätetty täyttämättä. Komission täyttämien arviointilomakkeiden analysointi toi esiin samat puutteet ja heikkoudet kuin monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisten hankkeiden arvioinnin analysointi (esimerkiksi osaan kysymyksistä oli jätetty vastaamatta). |
41. |
Arvioijien perusteluiden sekä arviointia koskevien suuntaviivojen ja indikaattorien puuttumisen vuoksi on epäselvää, miten varmistetaan vahvistettujen perusteiden noudattaminen ja miten arvioinnin suorittava komission henkilöstö tekee lopulliset päätelmät edellytysten tai muodollisten vaatimusten täyttymisestä valitakseen rahoitusta saavat ehdotukset. |
42. |
Monivuotisesta ohjeellisesta ohjelmasta myönnetään monivuotista TEN-T-rahoitusta. Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa säädetään hankkeiden vuosittaisesta arvioinnista ja valinnasta, joiden perusteella ohjelman mukaista rahoitusta saavat hankkeet asetetaan tärkeysjärjestykseen (32). Tässä yhteydessä on tärkeätä suorittaa syvällinen ja avoin arviointi, jolla selvitetään, missä määrin yksittäiset hankkeet täyttävät poliittiset tavoitteet ja valintaperusteet, niin että niille voidaan myöntää Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevissa poliittisissa suuntaviivoissa tarkoitettua rahoitusta. Ottaen huomioon edellä mainitut heikkoudet ja puutteet, jotka vaikuttivat sekä arviointiin että käynnissä olevien hankkeiden valvontaan toisesta rahoitusvuodesta alkaen (ks. kohdat 44—50), monivuotiselle ohjeelliselle ohjelmalle osoitettuja määrärahoja on myönnetty hankeryhmille (esimerkiksi yhteisen edun mukaisille hankkeille, yhtenäisille hankeryhmille ja Galileo-hankkeille), yksittäisille hankkeille, hankkeen osille ja toimille ilman, että olisi arvioitu säännöksissä asetettujen perusteiden asianmukaista noudattamista. Tilintarkastustuomioistuimen mukaan edellä esiin tuoduilla puutteilla on ollut kielteinen vaikutus hankkeiden priorisointiin monivuotisessa ohjeellisessa ohjelmassa. |
Ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö arviointimenettelyssä ei ole yleistynyt
43. |
Komissio ei ole noudattanut tilintarkastustuomioistuimen suositusta laajentaa ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttöä arviointimenettelyssä kaikkiin kuljetustapoihin, sillä laajentamista pidettiin hankalana luottamuksellisuussyistä (50). On syytä panna merkille, että monissa muissa yhteisön ohjelmissa (kuten koheesiorahasto ja TTK-puiteohjelmat) ulkopuolisia asiantuntijoita käytetään arvioijina, ja luottamuksellisuussyistä arvioijien on allekirjoitettava asiaa koskeva vakuutus (51). Älykkäitä liikennejärjestelmiä koskevien hankkeiden arviointi osoittaa, että ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö olisi johtanut huolellisemmin dokumentoituihin ja perusteltuihin arviointi- ja valintamenettelyihin (ks. kohdat 38 ja 39). Lisäksi hanketta hallinnoivia virkamiehiä tukevien asiantuntijoiden ansiosta arviointi voitaisiin tehdä entistä nopeammin, kustannustehokkaammin, objektiivisemmin ja asiantuntevammin (ks. kohdat 56—58). Asiasta myös säädetään nimenomaisesti Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa, jonka mukaan komissio voi pyytää kaikkia tarvittavia asiantuntijalausuntoja, myös Euroopan investointipankin lausuntoa, arvioidakseen hakemusta (52). |
Hankkeiden seuranta
TEN-T-hankkeiden seurannan välineet ovat riittämättömät
44. |
Varmistaakseen, että yhteisön tukea käytetään tehokkaasti, komissio ja jäsenvaltiot jakavat vastuun hankkeiden etenemisen järjestelmällisestä arvioimisesta tehden tarvittaessa yhteistyötä Euroopan investointipankin tai muiden elinten kanssa. Tarkoituksena on arvioida hankkeiden ja ohjelman toteuttaminen ja vaikutus (53). Hankkeen seuranta on lisäksi olennainen osa vuotuista arviointi- ja valintaprosessia, jota sovelletaan monivuotisen ohjeellisen ohjelman hanke-ehdotuksiin rahoitustuen yhteydessä toisesta rahoitusvuodesta eteenpäin (ks. kohta 42). |
45. |
Komission toteuttama TEN-T -hankkeiden seuranta perustuu pääasiassa seuraaviin kahteen seikkaan:
|
46. |
Kuten hankearviointien osalta mainittiin (ks. kohta 37), tarkastuksen kohteena olleisiin maksutapahtumiin liittyvien hankkeiden tilaa koskevat kertomukset osoittivat, että toimitetut tiedot eivät useinkaan ole riittävän yksityiskohtaisia ja toisinaan ne puuttuvat kokonaan, mikä monimutkaistaa hankkeen asianmukaista arviointia ja valintaa ja vaikeuttaa hankkeen seurantaa. Tälle saatiin vahvistus tilintarkastustuomioistuimen tutkimuksessa, joka koski energian ja liikenteen pääosastossa hankkeisiin osallistuvaa henkilöstöä. |
47. |
Hankkeiden tilaa koskevien kertomusten lisäksi hanketta hallinnoivat virkamiehet saavat myös kertomuksia hankkeen teknisestä ja rahoituksellisesta edistymisestä, silloin kun jäsenvaltiot tai hankkeen edistäjät toimittavat menoilmoituksia. Kuten kohdassa 27 todetaan, teknisen ja rahoituksellisen raportin muotoilemiseksi ei ole mallia, jonka mukaisesti jäsenvalioiden olisi toimitettava hankkeesta vastaaville virkamiehille ainakin tietty vähimmäismäärä tietoa. |
48. |
Infrastruktuuritöiden rahoituksen osalta hankkeiden seurantamenettelyn toinen osa koostuu paikalla toimitetuista hanketarkastuksista, jotka toteutetaan useimmiten vasta ennen loppumaksua. Hankkeesta vastaava virkamies tekee rahoituksesta vastaavan virkamiehen kanssa tavallisesti toimesta teknisen ja rahoituksellisen selvityksen sen jälkeen kun loppumaksupyyntö on jätetty komissioon, ennen loppumaksun suorittamista (55). |
49. |
Komissio ei kuitenkaan toteuta säännöllisesti seurantatoimia tai vaikutusten jälkiarviointeja, joilla varmistettaisiin, että:
|
50. |
Arviointimenettelyn tavoin (ks. kohta 43) seurantavaiheessa ei ole käytetty ulkopuolisia asiantuntijoita tai komission muista yksiköistä, muista elimistä (kuten EIP) tai jäsenvaltioista saatavissa olevaa asiantuntemusta. |
TEN-T-hankkeista ei ole helposti saatavilla kattavia ja luotettavia tietoja
51. |
Komissio yhdisti erilliset TEN-T-tietokannat yhdeksi tietokonejärjestelmäksi vuoden 2003 loppuun mennessä, kuten tilintarkastustuomioistuin oli varainhoitovuosia 2001 ja 2002 koskevissa vuosikertomuksissaan suositellut (57). Vaikka komissio on laatinut käyttöoppaan, kouluttanut käyttäjiä ja lisännyt järjestelmään toimintoja, hankkeesta vastaavat virkamiehet eivät yleensä käytä tietokonejärjestelmää, jonka tiedot eivät ole ajan tasalla ja luotettavia. Tilintarkastustuomioistuimen tekemä tutkimus hankkeisiin osallistuneesta energian ja liikenteen pääosaston henkilöstöstä osoitti, että hankkeesta vastaavat virkamiehet eivät käytä järjestelmää, koska se ei ole käyttäjäystävällinen ja on suunnattu liian pitkälti TTK-puiteohjelmien tarpeisiin. Tästä johtuu, että komissio ei voi esittää raportoinnissaan luotettavia ja kattavia tietoja ilman laajamittaista ja aikaavievää yhdenmukaistusta komission keskuskirjanpitojärjestelmän sisältämien tietojen kanssa. |
Organisaatiorakenne ja henkilöstön osoittaminen tehtäviin
Hankkeista vastaavien virkamiesten liiallinen työtaakka estää TEN-T-toimien arviointia ja seurantaa
52. |
Taulukossa 2 on esitetty kaikkia energian ja liikenteen pääosaston toimia koskevien määrärahojen ja henkilöstön jakautuminen vuonna 2004. |
Taulukko 2
Energian ja liikenteen pääosaston toimiin osoitettujen määrärahojen ja henkilöstön jakautuminen vuoden 2004 lopussa
Energian ja liikenteen pääosaston toimet — talousarvio ja kokopäivätoimisen henkilöstön määrä vuonna 2004 |
||||
Toimi |
Talousarvio (milj. euroa) |
% kokonaismäärästä |
Kokopäivätoiminen henkilöstö |
% kokonaismäärästä |
Maa-, lento- ja meriliikenne |
76 |
6 |
167 |
17 |
Euroopan laajuiset liikenneverkot |
672 |
54 |
55 |
5 |
Euroopan laajuiset energiaverkot |
18 |
1 |
6 |
1 |
Perinteiset ja uusiutuvat energiamuodot |
64 |
5 |
108 |
11 |
Ydinenergia |
154 |
12 |
281 |
28 |
Energiaan ja liikenteeseen liittyvä tutkimus |
235 |
19 |
103 |
10 |
Hallinnollinen tuki energian ja liikenteen pääosastolle |
23 |
2 |
201 |
20 |
Poliittinen strategia ja koordinointi energian ja liikenteen pääosastossa |
0 |
0 |
89 |
9 |
Yhteensä |
1 243 |
100 |
1 009 |
100 |
Lähde: Euroopan komissio, energian ja liikenteen pääosaston vuotuinen toimintakertomus vuodelta 2004 ja vuotuinen hallintosuunnitelma vuodelle 2005. |
53. |
Henkilöstöresurssien asianmukainen kohdentaminen on ohjelman tehokkaan ja vaikuttavan hallinnoinnin välttämätön edellytys. Vuonna 2004 yhteensä 459:ää käynnissä olevaa TEN-T-toimea hallinnoi 18 kokopäiväistä hanketta hallinnoivaa virkamiestä, eli kutakin virkamiestä kohti oli osoitettu noin 26 toimea. Lisäksi hanketta hallinnoivien virkamiesten hallinnoimien toimien todellinen määrä vaihteli suuresti (kahdesta 71:een toimeen kokopäivätoimista virkamiestä kohti), mikä on osoitus toimien ja henkilöstön epätasaisesta jakautumisesta TEN-T-toimia hallinnoivien linjojen kesken ja niiden sisällä. Lisäksi komennukselle lähetetyt kansalliset asiantuntijat hallinnoivat suurta osaa (24 prosenttia) toimista. Heidät on lähetetty komissioon määräaikaiselle komennukselle, mikä on huolestuttavaa hankkeiden hallinnoinnin jatkuvuuden kannalta. |
54. |
Hanketta hallinnoiville virkamiehille tehtiin henkilöstökysely, joka koski toimea kohti keskimäärin käytettyä aikaa. Kyselyn tulokset osoittivat, että suurin osa henkilöstöresursseista on kohdistettu hankkeiden tekniseen seurantaan (35 prosenttia) sekä ehdotusten arviointiin ja valintaan (16 prosenttia) (ks. kaavio 2). Keskimäärin aikaa kuluu kuitenkin paljon myös toimintalinjoja ja/tai lainsäädäntöehdotuksia koskevien asiakirjojen käsittelyyn (11 prosenttia), vaikka jokaisella neljällä operatiiviseen toimintaan osallistuvalla linjalla on oma toimintalinjoista vastaava yksikkönsä. |
55. |
Monenlaisia toimia hoitavien hanketta hallinnoivien virkamiesten suuri työtaakka johtaa siihen, että riittävästi huomiota ei voida kiinnittää keskeisiin tehtäviin, kuten hankkeen arviointiin ja seurantaan sekä säännöllisesti paikalla tehtäviin tarkastuksiin. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että tilanne ei ole tyydyttävä, koska kyseiset tarkastukset ovat olennainen osa hankkeen seurantaa. |
TEN-T-hankkeita hallinnoivien virkamiesten pätevyys — liikenteen alan asiantuntemus rajallista
56. |
TEN-T-hankkeita hallinnoivilla virkamiehillä on keskeinen rooli hankkeiden arviointi-, valinta- ja seurantamenettelyissä. Varsinkin monivuotisen ohjeellisen ohjelman osalta päätös hankkeen rahoituksen jatkamisesta, lykkäämisestä tai peruuttamisesta riippuu pitkälti hanketta hallinnoivien virkamiesten arvioinnista, usein ilman ulkopuolisten asiantuntijoiden apua tai neuvoa. Näin ollen on tärkeätä, että hanketta hallinnoivilla virkamiehillä on tarvittava tekninen tietämys liikenteen alalta. |
57. |
Hanketta hallinnoivien virkamiesten teknisen asiantuntemuksen analysointi (58) osoitti, että alle puolella heistä oli liikenteen alaan liittyvä tutkinto (59). Lisäksi huomattavan monet virkamiehistä olivat vailla liikenteen alan työkokemusta ennen valitsemistaan TEN-T-hanketta hallinnoiviksi virkamiehiksi. Sitä vastoin kahdeksalla 11:stä komennukselle lähetetystä kansallisesta asiantuntijasta oli alan työkokemusta. Vaikka alan aikaisemman työkokemuksen puuttuminen ei välttämättä tarkoita pätevyyden puutetta, liikenteen alan riittävä tekninen asiantuntemus on teknisesti näin vaativien hankkeiden arvioinnin, valinnan ja seurannan laadun kannalta olennaisen tärkeätä. |
58. |
Näihin puutteisiin ei myöskään puututa asianmukaisesti koulutustoimenpiteillä. Tarkasteltaessa koulutusta, johon 30 hanketta hallinnoivaa virkamiestä (joista kuusi oli komennukselle lähetettyä kansallista asiantuntijaa) oli ottanut osaa vuosina 2001—2004, havaittiin, että 24 virkamiestä 30:stä (mukaan lukien neljä komennukselle lähetettyä kansallista asiantuntijaa) oli käynyt ainakin yhden rahoitukseen tai menettelyihin liittyvän kurssin. Kuitenkin vain 16 virkamiestä 30:stä (mukaan lukien kolme komennukselle lähetettyä kansallista asiantuntijaa) oli käynyt liikenteen alaan liittyvän kurssin (60). Lisäksi nämä kurssit kestivät keskimäärin alle yhden päivän. |
Komission säännöt rajoittavat komennukselle lähetettyjen kansallisten asiantuntijoiden käyttöä
59. |
Komennukselle lähetettyjen kansallisten asiantuntijoiden työkokemus korvaa jossakin määrin sitä, että suurimmalla osalla TEN-T-hankkeisiin osallistuvista virkamiehistä on vain vähän teknistä asiantuntemusta. Asiantuntijoiden tehtävien määräaikaisuus sekä komennukselle lähetettyihin kansallisiin asiantuntijoihin sovellettavat komission sisäiset säännöt (61) rajoittavat heidän osuuttaan arviointi-, valinta- ja seurantamenettelyssä. |
60. |
Vaikka kyseiset säännöt ovat olleet voimassa toukokuusta 2002 alkaen, energian ja liikenteen pääosasto sai selvitettyä niiden käytännön vaikutukset vasta kaksi vuotta myöhemmin (62). Tarkastuksen aikana havaittiin lisäksi, että eräät komennukselle lähetetyt kansalliset asiantuntijat hallinnoivat oman jäsenvaltionsa alulle panemia hankkeita sekä käynnistävät ja hyväksyvät rahoitustoimia, mikä on sääntöjen vastaista. |
61. |
Komission säännöt on laadittu mahdollisten eturistiriitojen välttämiseksi. Säännöistä kuitenkin väistämättä seuraa, että komennukselle lähetetyt kansalliset asiantuntijat voivat osallistua ainoastaan osaan hankkeiden hallinnointitehtävistä. Tämä vastaavasti lisää komission virkamiesten työtehtäviä, eikä resurssien jakaminen ole erityisen tehokasta. Lisäksi komennukselle lähetetyt kansalliset asiantuntijat katsovat, että heidän asiantuntemustaan ei hyödynnetä parhaalla mahdollisella tavalla ja että heidän työnsä tulokset eivät tule näkyviin komissiossa. |
TEN-T-toimiin osoitetun henkilöstön määrää ja asiantuntemusta ei ole mukautettu uusiin haasteisiin
62. |
Energian ja liikenteen pääosaston on mahdollisimman pian mukautettava organisaatiorakennettaan sekä henkilöstön jakautumista ja asiantuntemusta uusia haasteita vastaaviksi, jotta se voisi vuodesta 2007 alkaen hallinnoida huomattavasti lukuisampia TEN-T-toimiin kuuluvia hankkeita ja suurempaa osuutta talousarviosta. |
63. |
Komissiossa harkitaan parhaillaan TEN-T-toimeenpanoviraston perustamista. Energian ja liikenteen pääosaston tilaaman kustannus-hyötyanalyysin mukaan tällaisen viraston perustaminen voisi lisätä tehokkuutta etenkin seuraavista syistä (63):
|
64. |
Kustannus-hyötyanalyysin päätelmät eivät kuitenkaan kestä syvällisempää tarkastelua erityisesti liian optimististen parametrien ja taloudellisia seurauksia laskettaessa käytettyjen puutteellisten taustatietojen vuoksi. Lisäksi suurin osa yksilöidystä tehokkuuden kasvusta voitaisiin saavuttaa myös siten, että energian ja liikenteen pääosasto hallinnoisi TEN-T-toimia itse. |
EU:n liikenneinfrastruktuuria koskevan yhteisön rahoituksen koordinointi
Kolme tärkeintä EU:n ohjelmaa, joilla rahoitetaan liikenneinfrastruktuurihankkeita
65. |
Tärkeimmät yhteisön rahoituksen lähteet Euroopan laajuisille liikenneinfrastruktuurihankkeille ovat TEN-T, rakennerahastot (erityisesti Euroopan aluekehitysrahasto, EAKR) ja koheesiorahasto (64). Yksittäisten hankkeiden EAKR:n kautta saama yhteisrahoituksen osuus on 75—85 prosenttia (65) tukikelpoisista kokonaiskustannuksista, ja koheesiorahaston osuus voi olla jopa 85 prosenttia tukikelpoisista menoista. TEN-T-budjettikohdasta myönnetty yhteisön osuus sitä vastoin on enintään 10 prosenttia hankkeen investoinnin kokonaiskustannuksista valitusta tukimuodosta riippumatta, lukuun ottamatta tiettyjä hankkeita, joissa rahoitusosuus voi olla enintään 20 prosenttia (ks. kohta 17). |
Useasta rahoituslähteestä tulevaan rahoitukseen liittyvät säädökset ovat puutteellisia
66. |
EAKR:n oikeusperusta (66) ei sisällä nimenomaisia säännöksiä tapauksista, joissa rahoitusta saadaan samanaikaisesti rakennerahastoista ja muista EU:n rahoitusohjelmista. Koheesiorahaston osalta avun yhdistelyä ja päällekkäisyyttä käsitellään koheesiorahastosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1164/94 (67) 9 artiklassa, jossa todetaan: ”Rahaston ja muiden yhteisön rahoitusvälineiden myöntämän kokonaisavun määrä ei saa olla yli 90 prosenttia hankkeen kokonaiskustannuksista”. Koska yksistään koheesiorahaston myöntämän avun enimmäismäärä voi olla 80—85 prosenttia julkisista tai vastaavista menoista, muun yhteisön avun, kuten TEN-T:n, osuus voi olla 5—10 prosenttia. |
67. |
Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevan asetuksen 5 artiklan 4 kohdassa säädetään: ”Tässä asetuksessa säädettyjä rahoitusvaroja ei yleisesti ottaen ole tarkoitettu sellaisiin hankkeisiin tai hankkeiden vaiheisiin, jotka saavat rahoitusta muista yhteisön lähteistä.” Asetuksessa käytetty sanamuoto ”yleisesti ottaen” ei sulje pois TEN-T-hankkeiden yhteisrahoitusta kahdesta tai useammasta yhteisön rahoituslähteestä. Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa ei ole muita säännöksiä, joissa selvennettäisiin useampien rahoituslähteiden käyttöä. |
68. |
Liikennehankkeen rahoitus useista yhteisön rahoitusohjelmista lisää riskiä, että samalle hankkeelle tai sen osalle myönnetään yhteisön eri rahoituslähteistä varoja liikaa tai päällekkäin. Sama riski on olemassa myös, jos TEN-T-ohjelman mukaisesti myönnetty rahoitus yhdistetään:
|
Hankehakemuksissa ja arviointilomakkeissa käytetty terminologia ei ole riittävän selkeätä ja yhtenäistä
69. |
Liian suuren tai päällekkäisen rahoituksen riskin pienentämiseksi on tärkeätä, että komissiolla on tarkat ja asianmukaiset tiedot hanke-ehdotuksen aikaisemmasta, nykyisestä ja tulevasta yhteisön rahoituksesta. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava muu yhteisön rahoitus TEN-T-ohjelmaa koskevissa hakemuksissa, koheesiorahastosta rahoitettavien hankkeiden hakemuksissa sekä periaatteessa myös rakennerahastojen ohjelma-asiakirjoihin sisältyvissä rahoitussuunnitelmissa. Rakennerahastojen tapauksessa komission käytettävissä oleva tieto on kuitenkin rajoitettua rahastojen hajautetun hallinnoinnin vuoksi. |
70. |
Tilintarkastustuomioistuimen analysoitua täytettyjä hakulomakkeita havaittiin, että yhteisön eri rahoituslähteistä saatava rahoitus oli käsitetty jäsenvaltioissa eri tavoin, minkä vuoksi joissakin tapauksissa TEN-T-hankkeiden muita yhteisön rahoituslähteitä koskevat tiedot olivat virheellisiä tai puutteellisia. |
71. |
TEN-T-hanke-ehdotuksissa käytetyissä yksityiskohtaisissa hakemuksissa on mainittava kaikkia muita yhteisön rahoituslähteitä koskevat aikaisemmat tai tulevat tukihakemukset. Kysymyksen sanamuoto ja kattavuus vaihtelee, riippuen siitä, onko kyseessä töitä vai selvityksiä koskeva hakemus, mutta myös vuosittaisten hakemusmallien ja jopa kieliversioiden kesken. Komission henkilöstö oli esimerkiksi tulkinnut töitä koskevassa hakemuksessa olevan käsitteen ”hanke” usein siten, että se viittaa erityiseen hankkeen osaan, jota varten yhteisön rahoitusta haetaan, eikä koko hankkeeseen. |
72. |
Lisäksi TEN-T-hankearviointilomakkeissa kohta ”Hanke ei ole saanut muuta EU:n rahoitustukea” tulkitaan komissiossa siten, että se viittaa ainoastaan hankkeen osaan, johon rahoitusta haetaan, eikä koko hankkeeseen. Hakemuslomakkeissa sama käsite on kuitenkin tulkittu eri tavalla. |
Komission muiden yksiköiden ja Euroopan investointipankin asiantuntemusta käytetään arvioinnissa rajoitetusti
73. |
Komissio on tehnyt EIP:n kanssa yhteistyö- ja puitesopimukset EAKR:n ja koheesiorahaston ehdotusten arvioinnin helpottamiseksi. Yhdessä rahoitettujen hankkeiden osalta EIP antaa komission käyttöön kaikki tekniset ja taloudelliset analyysinsä ja päätelmänsä niin arviointi- kuin seurantavaiheessakin. Jos hankkeelle ei ole haettu EIP:n rahoitusta, komissio voi hyödyntää EIP:n asiantuntemusta rahoitettavaksi ehdotettua hanketta koskevien teknisten tai rahoituksellisten näkökohtien arvioimiseksi ennakolta. Lisäksi aluepolitiikan pääosasto käyttää hankkeiden arvioinnissa muita ulkopuolisia asiantuntijoita. Tätä varten liikenteen alan konsulttien ryhmittymän kanssa on tehty monivuotinen puitesopimus. |
74. |
Kuten arviointia ja valintaa koskevassa osuudessa mainittiin (kohta 43), TEN-T-ehdotusten arvioinnin suorittaa pääasiassa komission energian ja liikenteen pääosaston henkilöstö. Aluepolitiikan pääosaston tai EIP:n erityistä asiantuntemusta ei hyödynnetä. Nämä resurssit saattaisivat osoittautua erityisen hyödyllisiksi EAKR:n tai koheesiorahaston rahoitukseen oikeutetuissa jäsenvaltioissa tai tällaisilla alueilla sijaitsevien hankkeiden ennakkoarvioinnissa. |
75. |
Rakennepolitiikan alalla käytössä olevia arviointikäytäntöjä tai ohjelmia, kuten MEANS (68), joiden avulla pyritään parantamaan infrastruktuurihankkeiden arviointimenetelmiä, ei myöskään käytetä TEN-T-hankkeiden arvioinnissa. |
Yksiköiden välisen kuulemisen kautta tapahtuva koordinointi ei ole mahdollista riittämättömien tietojen vuoksi
76. |
Yksiköiden välinen kuuleminen on komission muodollinen koordinointitapa. Kuulemisen yhteydessä kaikki komission yksiköt, oikeudellinen yksikkö mukaan lukien, antavat kymmenen työpäivän kuluessa lausunnon (69) hankkeista, joita on ehdotettu EU:n rahoitusta saavien hankkeiden luettelossa. Tämän menettelyn avulla komission yksiköt varmistavat muiden seikkojen lisäksi, ettei EU:n rahoitusta ole mahdollisesti myönnetty liikaa (70). |
77. |
Yksiköiden välisen kuulemisen vaikuttavuus riippuu pitkälti kunkin komission yksikön käytettävissä olevan tiedon laadusta ja mahdollisuuksista tutustua siihen. Tarvittavien tietojen on oltava täsmällisiä ja niihin on voitava perehtyä helposti, koska kuulemisen yhteydessä käytettävissä oleva vastausaika on rajallinen. Komissiossa tai yhdelläkään asianomaisella yksiköllä ei kuitenkaan ole keskitettyä tietokantaa liikennehankkeille myönnetystä EU:n rahoituksesta. Näin on erityisesti aluepolitiikan pääosaston hallinnoiman EAKR:n kohdalla — jäsenvaltiot voivat ainoastaan mainita toimenpiteitä, eikä niiden edellytetä toimittavan yksityiskohtaisia tietoja niiden omiin toimenpideohjelmiin tai ohjelma-asiakirjojen täydennyksiin sisältyvistä hankkeista, koska hankkeita ei hyväksytä kyseisessä vaiheessa. |
78. |
Tiedon puute vähentää tehdyistä yksiköiden välisistä kuulemisista saatavaa hyötyä. Tästä ovat osoituksena vastaukset, joita annettiin useiden TEN-T-hankkeita varten käynnistettyjen kuulemisten yhteydessä: lausunnot olivat myönteisiä, mutta niihin sisältyi varauma, jonka mukaan mahdollista päällekkäisyyttä muun EU-rahoituksen kanssa ei voida sulkea pois. |
Muita koordinointitoimia ei hyödynnetä täysin
79. |
Yksiköiden välisen kuulemisen lisäksi EU:n liikenteen alan rahoituksen koordinoinnin parantamiseksi on muitakin keinoja (71). Komissio ei kuitenkaan täysin ja järjestelmällisesti hyödynnä näitä mahdollisuuksia (72). |
PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET
TEN-T-rahoitus olisi keskitettävä niihin hankkeiden osiin, joiden eurooppalainen lisäarvo on suurin
80. |
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, ettei TEN-T-rahoitustukea ole aina myönnetty mahdollisimman tehokkaasti. Ensisijaisten hankkeiden (erityisesti rajat ylittävien hankkeiden osien) hidas toteuttaminen, rahoitettujen toimien suuri määrä ja keskimäärin alhaiset rahoitusosuudet ovat vaikuttaneet kielteisesti TEN-T-rahoituksen kohteiden asettamiseen tärkeysjärjestykseen (ks. kohdat 11—24). |
81. |
Komission ja jäsenvaltioiden, jotka ovat yhdessä vastuussa talousarviomäärärahojen tehokkaasta ja vaikuttavasta jakamisesta sekä hankkeiden täytäntöönpanosta, olisi toteutettava seuraavat toimenpiteet:
|
Lainsäädäntökehystä on täydennettävä, ja sitä on sovellettava yhdenmukaisesti
82. |
Rahoitusta koskeva mallipäätös on edunsaajille tärkein TEN-T-rahoitustuen saantiedellytyksiä koskeva oikeusperusta. Lukuisista muutoksista huolimatta rahoitusta koskevaa mallipäätöstä on edelleenkin parannettava sen varmistamiseksi, että hankeseuranta ja tarkastusten toiminta on tehokasta (ks. kohdat 25—29). |
83. |
Yhdenmukaisen ja kattavan lainsäädäntökehyksen luomiseksi komission olisi:
|
Arviointimenettelyn on oltava tehokkaampi ja avoimempi ja sitä on toteutettava tiukemmin
84. |
Ohjeelliseen ohjelmaan sisältyvien hankkeiden monivuotisuudesta huolimatta komissio loi monimutkaiset vuosittaiset hallinnolliset kehykset monivuotisen ohjeellisen ohjelman ja sen ulkopuolisten hankkeiden arviointia ja valintaa varten. Koska hallinnolliset menettelyt ovat raskaita, kaikki arviointia ja sen asianmukaista dokumentointia varten tarvittavat tiedot eivät ole aina olleet saatavilla. Komissio ei ole myöskään laatinut yhtenäisiä ja johdonmukaisia menetelmiä arvioidakseen rahoituksen perusedellytysten täyttymistä sekä tarkastaakseen, että hyväksymis- ja arviointiperusteita on noudatettu. Tästä syystä ehdotusten arviointi ja valinta suoritettiin komissiossa tapauskohtaisesti ja vailla kirjallisia ja julkisesti saatavilla olevia suuntaviivoja (ks. kohdat 30—43). |
85. |
Nopeamman, kustannustehokkaamman, avoimemman ja tiukemmin sovellettavan arviointiprosessin varmistamiseksi komission olisi:
|
Hankkeiden tiukempi seuranta
86. |
Edunsaajien komissiolle toimittamat tiedot käynnissä olevista hankkeista ovat usein rajallisia eivätkä anna hanketta hallinnoiville virkamiehille mahdollisuutta toteuttaa tehokasta ja vaikuttavaa hankeseurantaa. Komissio ei toteuttamansa seurannan avulla varmistu säännöllisesti etenkään siitä, onko koko hankkeen elinkaaren ajan noudatettu tiettyjä oleellisia edellytyksiä, kuten poliittisten tavoitteiden täytäntöönpanoa tai rahoituksen yleisiä enimmäismääriä (ks. kohdat 44—51). |
87. |
Jotta hankkeen seuranta olisi tiukempaa ja avoimempaa, komission tulisi:
|
Organisaatiorakenteen ja resurssien mukauttaminen on tarpeen
88. |
Hankkeen arviointia ja seurantaa haittaa TEN-T-toimien hallinnointiin osallistuvan komission henkilöstön liian suuri työtaakka. Koulutustoimilla ei puututa riittävästi huomattavan monen TEN-T-hankkeita hallinnoivan virkamiehen puutteelliseen koulutustaustaan ja/tai vähäiseen työkokemukseen liikenteen erityisaloilla. Komennukselle lähetettyjen kansallisten asiantuntijoiden panos korvaa asiantuntemuksen puutetta tiettyyn määrään asti, mutta asiantuntijoiden tehtävien määräaikaisuus sekä komennukselle lähetettyihin kansallisiin asiantuntijoihin sovellettavat komission sisäiset säännöt rajoittavat heidän osuuttaan arviointi-, valinta- ja seurantamenettelyssä (ks. kohdat 52—64). |
89. |
TEN-T-talousarviovarojen odotettavissa olevan merkittävän kasvun vuoksi on tärkeätä, että komissio hyödyntää henkilöstöresurssejaan tehokkaasti. Tämän vuoksi tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että komissio:
|
Liikenneinfrastruktuureihin myönnettävää yhteisön rahoitusta koordinoitava tiukemmin
90. |
Komissio ei pysty Euroopan unionin liikenneinfrastruktuuria koskevan yhteisön rahoituksen koordinoinnin avulla yksilöimään kaikkia mahdollisia yhdistetyn tai jopa päällekkäisen rahoituksen tapauksia. Suurimpana syynä tähän on, että eri EU-ohjelmien oikeusperustoissa ei määritellä selkeästi, onko rahoituksen saaminen hankkeille useasta lähteestä hyväksyttyä, tai millä edellytyksin ja missä määrin tällainen voitaisiin sallia (ks. kohdat 65—79). |
91. |
Liikenneinfrastruktuureille myönnetyn yhteisön rahoituksen koordinoinnin parantamiseksi komissiolle suositellaan seuraavia lisätoimenpiteitä:
|
Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 15. joulukuuta 2005 pitämässään kokouksessa.
Tilintarkastustuomioistuimen puolesta
Hubert WEBER
presidentti
(1) Euroopan laajuista liikenneverkkoa käsittelevän korkean tason työryhmän kertomus, 27. kesäkuuta 2003, kohta 7.
(2) EY:n perustamissopimuksen 154—156 artikla.
(3) EY:n perustamissopimuksen 154 artiklan 2 kohta.
(4) Välillisen, yhteisen tai hajautetun hallinnoinnin sijaan (joita harjoitetaan esimerkiksi rakennerahastoissa).
(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1692/96/EY, tehty 23 päivänä heinäkuuta 1996, yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi (EYVL L 228, 9.9.1996, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 22 päivänä toukokuuta 2001 tehdyllä päätöksellä N:o 1346/2001/EY (EYVL L 185, 6.7.2001, s. 1) ja 29 päivänä huhtikuuta 2004 tehdyllä päätöksellä N:o 884/2004/EY (EUVL L 167, 30.4.2004, s. 1).
(6) Neuvoston asetus (EY) N:o 2236/95, annettu 18 päivänä syyskuuta 1995, Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä (EYVL L 228, 23.9.1995, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 19 päivänä heinäkuuta 1999 annetulla asetuksella (EY) N:o 1655/1999 (EYVL L 197, 29.7.1999, s. 1), 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetulla asetuksella (EY) N:o 788/2004 (EUVL L 138, 30.4.2004, s. 17) ja 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetulla asetuksella (EY) N:o 807/2004 (EUVL L 143, 30.4.2004, s. 46).
(7) Komission päätös C(2001) 2654 lopullinen, tehty 19 päivänä syyskuuta 2001, sellaisena kuin se on muutettuna 26 päivänä elokuuta 2004 tehdyllä päätöksellä C(2004) 3242 ja 3 päivänä helmikuuta 2005 tehdyllä päätöksellä C(2005) 213.
(8) Komission päätöksen, tehty 19 päivänä syyskuuta 2001, C(2001) 2654 lopullinen, liitteessä 1 eriteltiin seuraavat ensisijaiset hankkeet:
1. |
Suurnopeusjuna/yhdistetty kuljetus pohjoinen–etelä |
2. |
Suurnopeusjuna Pariisi-Bryssel-Köln-Amsterdam-Lontoo |
3. |
Suurnopeusjuna etelä: Madrid-Barcelona-Perpignan-Montpellier-Madrid-Vitoria--Dax |
4. |
Suurnopeusjuna itä: Pariisi-Metz-Strasbourg-Appenweier-(Karlsruhe), josta yhteydet Metz-Saarbrücken-Mannheim ja Metz-Luxemburg |
5. |
Tavanomainen rautatie/yhdistetty kuljetus: Betuwen linja Rotterdam-Alankomaiden/Saksan raja-(Rein/Ruhr) |
6. |
Suurnopeusjuna/yhdistetty kuljetus: Ranska-Italia-Lyon-Torino-Milano-Venetsia-Trieste |
7. |
Kreikan moottoritiet: Pathe: Rio Antirio, Patras-Ateena-Thessaloniki-Promahon (Kreikan/Bulgarian raja) ja Via Egnatia: Igoumenitsa-Thessaloniki-Alexandroupolis-Ormenio (Kreikan/Bulgarian raja)-Kipi (Kreikan/Turkin raja) |
8. |
Portugalin ja Espanjan multimodaaliyhteydet muualle Eurooppaan rautatie-, maantie-, meri- ja ilmakuljetusyhteyksiä asianmukaisesti kehittämällä kolmella tärkeimmällä Pyreneiden niemimaan kaistaleella: — Galicia (La Coruña)/Portugali (Lissabon) — Irún/Portugali (Vallodalid-Lissabon) — läntinen kaistale (Lissabon/Sevilla) |
9. |
Pohjoismaiden kolmio (rautatie-/maantiereitti) |
10. |
Irlanti/Yhdistynyt kuningaskunta/Benelux maantiereitti |
11. |
Atlantin rannikon päärata (rautatie). |
Seuraavat kolme ensisijaista hanketta eivät sisälly liitteeseen 1, sillä hankkeet on jo saatu päätökseen:
— |
Öresundin kiinteä yhteys (valmistui vuonna 2000) |
— |
Rautatiereitti Cork-Dublin-Belfast-Stranraer (valmistui vuonna 2001) |
— |
Malpensan lentokenttä (valmistui vuonna 2001). |
(9) Yhtenäisiä hankeryhmiä on neljä (ks. komission päätös C(2001) 2654 lopullinen, tehty 19 päivänä syyskuuta 2001, liite 1):
— |
Ryhmä 1—2: Pullonkaulojen poistaminen rautatieverkosta rahti- ja matkustajaliikenteen parantamiseksi |
— |
Ryhmä 3: Yhteisön sisäiset rajat ylittävät hankkeet ja rajat ylittävät hankkeet kolmansien maiden kanssa |
— |
Ryhmä 4: Älykäs liikennejärjestelmä tieliikenteen alalla |
— |
Ryhmä 5: Älykkäät liikennejärjestelmät ilmailun alalla. |
(10) Jos edunsaaja on kansainvälinen järjestö tai eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä, komission rahoituspäätösten lisäksi on tehtävä avustussopimuksia, jotka komissio ja edunsaaja allekirjoittavat. Avustussopimuksissa on komission rahoituspäätöksissä annettuja tietoja täydentävä tarkempi kuvaus hankkeen toimista.
(11) Asetus (EY) N:o 2236/95, sellaisena kuin se on muutettuna 19 päivänä heinäkuuta1999 annetulla asetuksella (EY) N:o 1655/1999, 5 a artikla.
(12) Komission päätös C(2001) 2654, tehty 19 päivänä syyskuuta 2001, sellaisena kuin se on muutettuna 3 päivänä helmikuuta 2005 tehdyllä komission päätöksellä C(2005) 213 lopullinen, liite I.
(13) Hankkeen arviointiin, seurantaan ja rahoituksen valvontaan liittyvien jäsenvaltioiden velvoitteiden täytäntöönpanoa, joka on määritelty Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa, ei käsitellä tässä tarkastuksessa (erityisesti asetuksen (EY) N:o 2236/95, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1655/1999, 12 ja 15 artikla; asetus (EY) N:o 788/2004 ja asetus (EY) N:o 807/2004).
(14) Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomukset seuraavilta varainhoitovuosilta: 2001 (EYVL C 295, 28.11.2002, kohdat 4.11—4.36 ja 4.74), 2002 (EUVL C 286, 28.11.2003, kohdat 6.22—6.42 ja 6.57) sekä 2003 (EUVL C 293, 30.11.2004, kohta 6.24).
(15) Huomioon otettiin joulukuussa 2001 hyväksytyt komission sisäisen valvonnan 24 standardia, joita kaikkien komission yksiköiden on noudatettava varojensa hallinnoinnissa (ks. Euroopan komissio, sisäisen valvonnan standardit komission yksiköissä (SEC(2001) 2037, 31.12.2001, SEC(2003) 1287, lopullinen 26.11.2003)).
(16) Rautatie, maantie, sisämaan vesiliikenne, satamat, lentokentät, satelliittinavigointi, älykkäät liikennejärjestelmät maantie- ja rautatieliikenteen aloilla.
(17) Päätös N:o 1692/96/EY, 2 artiklan 1 kohta.
(18) Komission tiedonanto — Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittäminen: Uusia rahoituskeinoja ja sähköisen maksunkeruun yhteentoimivuus, KOM(2003) 132 lopullinen, 23. huhtikuuta 2003.
(19) Muut 16 ensisijaista hanketta ovat (ks. päätös N:o 884/2004/EY, liite III):
1. |
Galileo |
2. |
Tavaraliikenteen rautatiereitti Sines/Algecirias-Madrid-Pariisi |
3. |
Rautatiereitti Pariisi-Strasbourg-Stuttgart-Wien-Bratislava |
4. |
Sisävesireitti Rein/Maas-Main-Tonava |
5. |
Suurnopeusrataverkon yhteentoimivuus Pyreneiden niemimaalla |
6. |
Fehmarnin salmen rautatiereitti |
7. |
Merten moottoritiet (Itämeri, Länsi-Euroopan meret, Kaakkois-Euroopan meret, Lounais-Euroopan meret) |
8. |
Rautatiereitti Ateena-Sofia-Budapest-Wien-Praha-Nürnberg/Dresden |
9. |
Rautatiereitti Gdansk-Varsova-Brno/Bratislava-Wien |
10. |
Rautatiereitti Lyon/Genova-Basel-Duisburg-Rotterdam/Antwerpen |
11. |
Moottoritiereitti Gdansk-Brno/Bratislava-Wien |
12. |
Rautatie-/maantiereitti Irlanti/Yhdistynyt kuningaskunta/Manner-Eurooppa |
13. |
”Rail Baltica” rautatiereitti Varsova-Kaunas-Riika-Tallinna-Helsinki |
14. |
”Eurocaprail” rautatiereitti Bryssel-Luxemburg-Strasbourg |
15. |
Joonianmeren/Adrianmeren intermodaalikäytävän rautatiereitti |
16. |
Sisävesiväylä Seine-Scheldt. |
(20) Alankomaat ja Ruotsi.
(21) Suomi.
(22) Nimikkeellä ”EU” tarkoitetaan kansainvälisten järjestöjen (kuten ESA ja EUROCONTROL) hallinnoimia hankkeita.
(23) Lukuun ottamatta yhtenäisiä hankeryhmiä nro 4 ja 5, jotka koostuvat älykkäitä liikennejärjestelmiä koskevista hankkeista.
(24) Jäljelle jäävät kolme prosenttia on tarkoitettu rajat ylittäviin hankkeisiin kolmansien maiden ja kymmenen uuden jäsenvaltion kanssa.
(25) Budjettiviranomaiset keskustelevat parhaillaan uudesta ehdotuksesta Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevan asetuksen muuttamiseksi, niin että rahoitusosuutta voitaisiin lisätä jopa 50 prosenttiin.
(26) Komissio soveltaa infrastruktuuritöihin kymmenen prosentin enimmäismäärää, vaikka Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa ei ole säädetty enimmäismäärästä.
(27) Vuosina 1995—2004 kaikista 1 143:sta tukea saaneesta toimesta ainoastaan 13:lle myönnettiin lainojen korkotukea ja yhdelle riskipääomajärjestelmän tukea.
(28) Koheesiorahastosta tukea saaville maille myönnetyistä määrärahoista 84 prosenttia käytettiin selvityksiin vuosina 1995—2004.
(29) Töille myönnetyn rahoituksen määrä oli keskimäärin 5,0 miljoonaa euroa ja selvityksiin myönnetyn rahoituksen osuus 3,4 miljoonaa euroa.
(30) Kymmenestä 15 prosenttiin ja joissakin tapauksissa 30 tai jopa 50 prosenttiin (ks. Euroopan parlamentin ja neuvoston ehdotus asetukseksi, KOM(2004) 475 lopullinen, 14.7.2004, 7 artikla.
(31) Päätös N:o 1692/96/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 884/2004/EY, 19 a artiklan 4 ja 5 kohta.
(32) Asetus (EY) N:o 2236/95, 10 artikla.
(33) Vuonna 2004 käytetyssä versiossa eritellään näiden tarkistusten tuloksena selkeämmin kunkin TEN-T-toimien täytäntöönpanoon osallistuvan toimijan tehtävät. Kyseisessä versiossa mainitaan alkamis- ja päättymispäivä, edellytetään edunsaajan esittävän määrärahojen jakautuminen yksityiskohtaisesti toimien mukaan, määritellään raportoinnin määräajat, määritellään selkeämmin kustannusten tukikelpoisuus ja selkeytetään julkisuuden velvoitetta.
(34) Vuosikertomus varainhoitovuodelta 2002, kohta 6.37.
(35) Kymmenestä tapauksesta kuudessa loppumaksuja koskevat pyynnöt toimitettiin ilman, että vaaditut tiedot selvityksen tuloksista olivat saatavilla.
(36) Selvitys on mikä tahansa valmisteleva analyysi, tutkimus, suunnitelma tai luonnos, joka tehdään ennen täytäntöönpanon aloittamista. Sillä pyritään määrittelemään hankkeen tunnuspiirteet ja toimenpiteet, joita tarvitaan tietyn hankkeen eri vaiheiden kehittämiseksi ja toteuttamiseksi; se on myös ennakkoedellytys rakennusluvan ja lopullisen päätöksen saamiselle toimivaltaisilta viranomaisilta hankkeen käynnistämistä varten. Selvitykset saattavat käsittää myös materiaalisia palveluita (kuten kokeellisia rakenteita, maaperäselvityksiä, rakennusalueen tutkimista ja koeporausten tekemistä); näiden materiaalisten palvelujen: 1) on oltava välttämättömiä rakennusluvan saamiseksi tai täytäntöönpanon aloittamista koskevan lopullisen päätöksen tekemiseksi ja 2) tulos ei saa johtaa yleiseen käyttöön tarkoitettuun tuotteeseen. Selvityksen tuloksena on kuvaileva tai analyyttinen asiakirja, joka käsittelee teknisiä, taloudellisia, oikeudellisia, rahoitukseen tai ympäristöön liittyviä aloja.
(37) Työt käsittävät sellaiset palvelut ja hankinnat täytäntöönpanon aloittamisen jälkeen (mukaan lukien valmistelevat toimenpiteet, jotka mahdollistavat täytäntöönpanon aloittamisen), jotka koskevat (komission päätöksessä tai erillisesti jokaisen sopimuksen kohdalla erikseen määritellyn) yleiseen käyttöön tarkoitetun tietyn fyysisen rakenteen tai hankkeen todellista täytäntöönpanoa, rakentamista tai käyttöönottoa. Kaikkia valvonta- ja/tai seurantatoimia, tarvittavaa yksityiskohtaista suunnittelua tai vaihtoehtoisten ratkaisujen suunnittelua olisi pidettävä osana töitä riippumatta siitä, toteuttaako ne edunsaaja vai kolmas taho. Töihin sisältyy lisäksi ympäristövaikutusten arvioinnissa kuvailtujen, ympäristövaikutusten lieventämistä koskevien fyysisten toimenpiteiden täytäntöönpano.
(38) Ks. kohdat 52 ja 64, jotka liittyvät Euroopan laajuisesta liikenneverkosta vastaavaan henkilöstöön.
(39) Käytetyt lomakkeet valitaan sen perusteella, onko kyseessä monivuotiseen ohjeelliseen ohjelmaan liittyvä vai sen ulkopuolinen hanke, saako hanke ensimmäisen vuoden vai sitä seuraavien vuosien rahoitusta ja koskeeko hanke selvitystä vai töitä.
(40) Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että energian ja liikenteen pääosaston laatimassa menettelyjä koskevassa käsikirjassa ja Euroopan laajuisen liikenneverkon käsikirjassa määritellyistä säännöistä huolimatta 72 hankkeesta 28 hankkeen ehdotukset jätettiin jopa 56 päivää määräajan jälkeen.
(41) Näitä ovat esimerkiksi kustannus-hyötyanalyysi, julkisen ja yksityisen sektorin rahoitukselle vaihtoehtoisten mahdollisuuksien tarkastelua koskeva ilmoitus, jäsenvaltioiden toteutettavaksi kuuluvien valvontatoimenpiteiden kuvaus, välittömät tai välilliset sosiaalis-taloudelliset vaikutukset (varsinkin työllisyyteen) sekä töiden alustava aikataulu (aloitus- ja lopetuspäivä).
(42) Ensisijainen hanke nro 14 — Atlantin rannikon pääradan modernisointi.
(43) Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa eritellään seuraavat neljä perusedellytystä (ks. asetuksen (EY) N:o 2236/95 5 artikla):
— |
Yleisesti ottaen yhteisön tukea myönnetään yksinomaan, jos hankkeiden toteuttamisessa on rahoitukseen liittyviä esteitä. |
— |
Yhteisön tuki ei saa ylittää hankkeen käynnistämiseksi tarpeelliseksi arvioitua vähimmäismäärää (5 artiklan 2 kohta). |
— |
Valitusta tukimuodosta riippumatta tämän asetuksen mukaan myönnettävän yhteisön tuen kokonaismäärä ei saa ylittää 10:tä prosenttia investointien kokonaiskustannuksista (erikseen määritellyissä tapauksissa 20 prosenttia) (5 artiklan 3 kohta). |
— |
Tässä asetuksessa säädettyjä rahoitusvaroja ei yleisesti ottaen ole tarkoitettu sellaisiin hankkeisiin tai hankkeiden vaiheisiin, jotka saavat rahoitusta muista yhteisön lähteistä. |
Euroopan laajuisten liikenneverkkojen suuntaviivoihin vuonna 2004 tehdyn tarkistuksen ja Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevan asetuksen seurauksena lisättyjen edellytysten noudattamista ei ole analysoitu, sillä niiden soveltamista on liian aikaista arvioida.
(44) Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa määritellyt perusteet ovat tiivistetysti seuraavat (ks. asetuksen (EY) N:o 2236/95 6 artikla):
— |
taso, jolla Euroopan laajuisen liikenneverkon poliittiset suuntaviivat edistävät ilmaistuja tavoitteita ja painopisteitä, |
— |
hanke, joka on mahdollisesti taloudellisesti elinkelpoinen, |
— |
hankkeen rahoituksellinen kannattavuus on hakemusta jätettäessä riittämätön, |
— |
olisi otettava huomioon hankkeen toteuttamisvalmius; edistävä vaikutus, joka tuella on julkiseen ja yksityiseen rahoitukseen; hankkeen rahoitusjärjestelyn luotettavuus; välittömät ja välilliset sosiaalis-taloudelliset vaikutukset, erityisesti työllisyyteen; sekä ympäristövaikutukset, |
— |
valtioiden rajat ylittävissä hankkeissa on otettava huomioon hankkeen eri osien yhteensovittaminen. |
(45) Kahdessatoista 72:sta tarkastetusta tapauksesta.
(46) EGNOS AOC -toimintaa edeltävän täytäntöönpanon kriittistä suunnittelua koskevat selvitykset (EGNOS AOC Pre-operational implementation critical design studies). Komissio on yhteisrahoittanut vuodesta 1995 yhteensä 11 selvitystä. Vuoteen 2004 mennessä myönnetyn rahoituksen kokonaismäärä (130,4 miljoonaa euroa) ylittää enimmäismäärän 29,7 miljoonalla eurolla.
(47) Tarkastuksen kohteena olleesta 31:stä toimesta, joihin sääntöä sovellettiin, 15:ssä komissio ei ollut arvioinut kaikkia tavoitteita.
(48) Näin tapahtui tiettyjä selvityksiä arvioitaessa, kun taloudelliseen ja rahoitukselliseen arviointiin liittyviin kysymyksiin ei vastattu, vaikka hakulomakkeessa edellytettiin tällaisia tietoja.
(49) 15 toimen osalta, joita koskevat ehdotukset oli jätetty määräajan jälkeen, annettiin myönteinen vastaus kysyttäessä ehdotusten jättämistä koskevan määräajan noudattamista.
(50) Vuosikertomus varainhoitovuodelta 2001, kohta 4.35 sekä komission vastaus.
(51) Varainhoitoasetuksen III osastossa (160 artiklan 3 kohta) säädetään kuitenkin TTK-puiteohjelmiin osallistuvien asiantuntijoiden sopimuksiin sovellettavista erityisistä säännöistä.
(52) Asetus (EY) N:o 2236/95, 9 artiklan 3 kohta.
(53) Asetus (EY) N:o 2236/95, 15 artikla.
(54) Kussakin hankkeen rahoitusta koskevassa päätöksessä määritellään seurantaa koskevat velvollisuudet yksityiskohtaisesti ja täsmennetään, että jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava hankkeen tilaa koskevat kertomukset komissiolle viimeistään 31. tammikuuta (vuodesta 2004 alkaen viimeistään 31. maaliskuuta). Komissio on laatinut hankkeen tilaa koskevan kertomuksen mallin, jonka mukaan jäsenvaltioiden on esitettävä noin sivun mittainen kuvaus toteutuneista toimista ja syyt hankkeen toteutumisen viivästymiselle. Lisäksi niiden on esitettävä kertomuksessa tiedot siitä, ovatko tavoitteet pysyneet samoina, saako hanke tukea muista yhteisön rahastoista ja mitä maksuja on suoritettu. Mukaan on liitettävä näyttö EU-säännösten noudattamisesta sekä tiedot kustannusten jakautumisesta. Monivuotisten ohjeellisten ohjelmien kohdalla kertomuksiin on liitettävä kaksi taulukkoa, joista saa yleiskäsityksen sidotuista ja aiheutuneista menoista.
(55) Paikalle tehty käynti edelsi 80:tä prosenttia vuonna 2004 tehdyistä päätöksistä.
(56) Kuten pitääkö hankkeen arviointivaiheessa tehty alustava kustannus-hyötyanalyysi edelleen paikkansa ja mikä on ollut yhteisön tukitoimien todellinen vaikutus julkiseen tai yksityiseen rahoitukseen, työllisyyteen tai ympäristöön.
(57) Ohjelman hallinnointijärjestelmä.
(58) Tässä yhteydessä käytiin läpi 13:n hankkeeseen osallistuvan virkamiehen ja 11:n komennukselle lähetetyn kansallisen asiantuntijan (jotka ovat tai ovat olleet mukana TEN-T-hankkeissa vuodesta 2001) ansioluettelot.
(59) Kuten DESS-korkeakoulututkinto liikenteen alalta, Master of Science -tutkinto liikenteen ja liikenteen suunnittelun alalta, diplomi-insinöörin tutkinto liikenneinfrastruktuurin alalta.
(60) Koulutustoimien analyysi toteutettiin kunkin henkilöstön jäsenen koulutustiedoston perusteella.
(61) Komission päätös C(2002) 1559, tehty 30 päivänä huhtikuuta 2002, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 2003 tehdyllä komission päätöksellä C(2003) 406 ja 27 päivänä helmikuuta 2004 tehdyllä komission päätöksellä C(2004) 577. Päätöksen 6 artiklassa säädetään, että komennukselle lähetetyt kansalliset asiantuntijat eivät saa missään yhteydessä (…) edustaa komissiota yksin (taloudellisten tai muunlaisten) sitoumusten tekemiseksi tai neuvotella sen puolesta. Lisäksi säännöissä vahvistetaan, että on pyrittävä kaikin tavoin välttämään kaikenlaisia eturistiriitoja tai sellaisten ristiriitojen ilmenemistä, jotka koskevat komennukselle lähetetyn kansallisen asiantuntijan tehtäviä hänen ollessaan komennuksella komissiossa. Lisäksi 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun varainhoitoasetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 52 artiklassa säädetään, että ”eturistiriita vallitsee silloin, jos jonkun talousarvion toteuttamisesta vastaavan toimijan tai sisäisen tarkastajan tehtävien puolueeton hoitaminen vaarantuu perhe- tai tunnesiteisiin, poliittiseen tai kansalliseen yhteenkuuluvuuteen tai taloudellisiin etuihin liittyvästä tai mistä tahansa muusta syystä, jossa asianomaisella ja edunsaajalla yhteinen etu”.
(62) Sääntöjen käytännön soveltamisesta johtuu, että komennukselle lähetetty kansallinen asiantuntija:
— |
voi mennä yksin työmatkalle tai osallistua komission ulkopuolella järjestettäviin kokouksiin ainoastaan tarkkailijana tai saadakseen tietoa, lukuun ottamatta erityistapauksia, joihin tarvitaan pääjohtajan lupa, |
— |
ei voi osallistua rahoitustoimien hyväksymisen käytännön vaiheisiin, joten komennukselle lähetetty kansallinen asiantuntija ei voi käynnistää tai varmentaa rahoitustoimia, |
— |
ei voi toimia arviointikomitean jäsenenä, |
— |
ei voi toimia oman jäsenvaltionsa tai järjestön, josta hänet on lähetetty komennukselle, alulle panemien hankkeiden hallinnoinnista vastaavana henkilönä. |
(63) Euroopan laajuisten liikenneverkkojen yhteisön rahoitustuen hallinnoinnin ulkoistamista koskeva kustannus-hyötyanalyysi, loppuraportti, kesäkuu 2004.
(64) Sekä käytettävissä olevien kokonaisvarojen että yksittäisten hankkeiden yhteisrahoitusosuuden kannalta katsottuna koheesiorahasto ja EAKR rahoittavat suurimman osan liikennehankkeista tukeen oikeutetuissa jäsenvaltioissa ja tukeen oikeutetuilla alueilla. Yhteisö myönsi koheesiorahastosta ja EAKR:sta vuosina 2000—2003 noin 3,3—3,5 miljardia euroa vuodessa, kun taas TEN-T-ohjelman vuotuinen talousarvio oli keskimäärin 580 miljoonaa euroa. Näiden kolmen yhteisön rahoitusvälineen tarjoamien tukien lisäksi Euroopan investointipankki myöntää lainoja liikenneinfrastruktuurin rahoitukseen.
(65) Rakennerahaston osuuksien enimmäismäärät on vahvistettu neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1) 29 artiklan 3 kohdassa 75 prosentiksi tukikelpoisista kokonaiskustannuksista tavoitteen 1 alueilla toteutettavissa toimenpiteissä; jos kyseiset alueet sijaitsevat koheesiorahaston tukemissa jäsenvaltioissa, yhteisön osuus voi olla enintään 80 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista ja enintään 85 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista erittäin syrjäisillä alueilla sekä Kreikan syrjäisillä saaristoalueilla. Huomattavia nettomääräisiä tuloja aiheuttavien infrastruktuuri-investointien osalta yhteisön osuus voi olla enintään 40 prosenttia tavoitteen 1 alueilla toteutettavissa toimenpiteissä.
(66) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1783/1999, annettu 12 päivänä heinäkuuta 1999, Euroopan aluekehitysrahastosta (EYVL L 213, 13.8.1999, s. 1) ja neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä.
(67) Neuvoston asetus (EY) N:o 1164/94, annettu 16 päivänä toukokuuta 1994, koheesiorahastosta (EYVL L 130, 25.5.1994, s. 1).
(68) Rakenteellisten toimien arviointimenetelmät, Means for Evaluating Actions of a Structural Nature.
(69) Joko myönteinen lausunto (huomautuksilla tai ilman), keskeytetty lausunto (esimerkiksi lisätietojen toimittamisen ajaksi) tai kielteinen lausunto. Mikäli lausuntoa ei ole annettu kymmenen työpäivän kuluessa, se tulkitaan myönteiseksi. Määräaikaa pidennetään 15 päiväksi, jos varsinainen asiakirja (ilman liitteitä) on pidempi kuin 20 sivua.
(70) Samalla tavalla toimitaan koheesiorahaston hankkeiden ja EAKR:n toimien kohdalla, kuitenkin sillä erolla, että osastojen välinen kuuleminen tapahtuu kahdessa vaiheessa: hankehakemuksen tai toimenpideohjelman luonnoksen vastaanottohetkellä ja kun rahoituspäätöstä koskeva luonnos on laadittu. Muita osastojen välisiä kuulemisia järjestetään silloin, jos jäsenvaltio hakee toimenpideohjelman yhteydessä rahoitusta niin kutsutulle suurelle hankkeelle (rahoitustuki yli 50 miljoonaa euroa).
(71) Kuten osallistuminen komiteoihin tai paneeleihin (esimerkiksi koheesiorahaston tai EAKR:n toimenpiteiden seurantakomiteoihin), TEN-T-rahoitustuen myöntämistä käsittelevään komiteaan ja TEN-T-arviointipaneeleihin; yhteisiin tarkastuksiin tai vaikutusten jälkiarviointiin; tarvittavien asiakirjojen vaihtoon (esimerkiksi hankkeiden tilaa koskevat kertomukset) tai komission eri yksiköiden henkilöstön epävirallisiin kontakteihin.
(72) Kutsuja komiteoiden kokouksiin ja arviointikokouksiin lähetetään, mutta niihin ei osallistuta järjestelmällisesti; kukin pääosasto järjestää paikalla toimitettavat tarkastukset yleensä itsenäisesti eikä hankkeisiin liittyviä raportteja jaeta järjestelmällisesti muiden komission yksiköiden kanssa (ja jos niin tapahtuu, niitä ei yleensä analysoida); useimpien rakennetoimien osalta vaikutusten jälkiarvioinnin suorittavat ulkopuoliset asiantuntijat, mutta havainnoista ei ilmoiteta energian ja liikenteen pääosastoon.
(73) Ks. päätös N:o 1692/96/EY, muutettu päätöksellä N:o 884/2004/EY, 17 a artikla.
(74) Ks. Euroopan parlamentin liikenteen ja matkailun valiokunnan lausuntoluonnos budjettivaliokunnalle ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yleisistä säännöistä yhteisön rahoitustuelle Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta.
(75) Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa säädetään asiasta jo tietyn tyyppisten hankkeiden osalta (ks. asetuksen (EY) N:o 2236/95, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2004, 5 artiklan 5 kohta).
LIITE 1
EUROOPAN LAAJUISTEN LIIKENNEVERKKOJEN HALLINTOJÄRJESTELMÄN KUVAUS
Euroopan laajuisten liikenneverkkojen (TEN-T) lainsäädäntökehys ja toimintalinja
Euroopan laajuisten verkkojen poliittiset suuntaviivat
1. |
Päätöksessä N:o 1692/96/EY yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi määritellään perusedellytykset, jotka hankkeen on täytettävä, jotta sitä voidaan pitää yhteisen edun mukaisena ja oikeutettuna TEN-T-rahoitukseen (1). Suuntaviivoissa on lueteltu 14 yhteisen edun mukaista tai ensisijaista hanketta, jotka Essenissä vuonna 1994 ja Dublinissa vuonna 1996 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi. |
2. |
TEN-T-hankkeiden tulisi pyrkiä päätöksessä määriteltyihin tavoitteisiin ja täyttää yksi tai useampi siinä määritellyistä ensisijaisista tavoitteista. Nämä tavoitteet liittyvät muun muassa kestävään liikkuvuuteen, yhteentoimivuuteen, pullonkaulojen poistamiseen, puuttuvien yhteyksien täydentämiseen, verkon suunnittelun ja toteuttamisen parantamista koskeviin selvityksiin. Hankkeiden on kuuluttava tai liityttävä verkkojen maantieteelliseen soveltamisalueeseen päätöksen liitteenä olevien suunnitelmien mukaisesti, oltava kutakin liikennemuotoa kohti laadittujen eritelmien mukaisia ja kustannus-hyötyanalyysin mukaan taloudellisesti elinkelpoisia. |
3. |
Päätöstä muutettiin päätöksellä N:o 1346/2001/EY (2) siten, että verkkojen soveltamisala laajennettiin koskemaan sisävesisatamia, merisatamia ja intermodaaliterminaaleja, ja vieläkin tärkeämmällä päätöksellä N:o 884/2004/EY (3). Jälkimmäisellä säädöksellä tehtiin seuraavat suuntaviivoja koskevat keskeiset muutokset:
|
Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskeva asetus
4. |
Asetuksessa (EY) N:o 2236/95, joka annettiin 18 päivänä syyskuuta 1995 (5), säädetään rahoituspuitteista sekä Euroopan laajuisten liikenne-, energia- ja tietoliikenneverkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä. Sitä muutettiin asetuksella (EY) N:o 1655/1999 (6), jolla otettiin käyttöön monivuotinen ohjeellinen ohjelma kaudelle 2001—2006, sekä 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetuilla asetuksilla (EY) N:o 788/2004 (7) ja (EY) N:o 807/2004 (8). |
5. |
Asetuksen täytäntöönpanemiseksi on varattu talousarviovaroja 4 600 miljoonaa euroa kaudelle 2000—2006. |
6. |
Asetuksessa on määritetty seuraavat keskeiset edellytykset:
|
Monivuotinen ohjeellinen ohjelma
7. |
Syyskuun 19 päivänä vuonna 2001 tehdyssä komission päätöksessä C(2001) 2654 lopullinen perustettiin liikenneverkkojen alan monivuotinen ohjeellinen ohjelma vuosille 2001—2006. Päätöksen talousarviota tarkistettiin vuosina 2004 ja 2005 (9). Monivuotista ohjeellista ohjelmaa koskevan päätöksen liitteessä I on esitetty luettelo ja ohjeellinen talousarvion jakautuminen Essenissä vuonna 1994 ja Dublinissa 1996 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston ensisijaisiksi hankkeiksi katsomien 14 hankkeen ja neljän yhtenäisten hankkeiden ryhmän osalta. Siinä on niin ikään esitetty Galileo-hankkeen varojen jakautuminen. Liitteessä II on lisäksi esitetty luettelo hankkeiden osista ja etenemisvaiheista sekä varojen ohjeellinen vuotuinen jakautuminen. |
8. |
TEN-T-ohjelman täytäntöönpanon tehostamisen lisäksi monivuotisen ohjeellisen ohjelman keskeinen tavoite on antaa yksityisille ja julkisen sektorin sijoittajille ”oikeudellisesti sitovia päätöksiä siitä, että yhteisön rahoitustukea jatketaan yhden tai useamman tulevan vuoden ajan, jos toteutus etenee suunnitellusti” (10). Tämän varmuuden myötä hankkeen edistäjillä olisi paremmat takeet rahoituksen jatkumisesta, ja sen olisi tarkoitus kannustaa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen (11). Samalla monivuotisen ohjeellisen ohjelman olisi oltava riittävän joustava, jotta voitaisiin ottaa huomioon hankkeen aikana tapahtuvat odottamattomat tekniset, taloudelliset, ympäristölliset tai oikeudelliset tapahtumat joko lisäämällä, vähentämällä tai pidättämällä vuotuista rahoitustukea, kuten monivuotista ohjeellista ohjelmaa koskevassa päätöksessä on esitetty. |
9. |
Lisäksi monivuotista ohjeellista ohjelmaa koskevassa päätöksessä yksinkertaistettiin TEN-T-ohjelman hallinnointia. Monivuotisen ohjeellisen ohjelman täytäntöönpanon aikana rahoitustuen myöntämistä käsittelevälle komitealle on ainoastaan tiedotettava ohjelman edistymisestä ja tehdyistä rahoituspäätöksistä, muttei sen ole enää tarpeen antaa lausuntoa. Tämän lisäksi jäsenvaltioiden on toimitettava lyhyitä hankkeiden tilaa koskevia kertomuksia yksityiskohtaisten hakulomakkeiden sijaan saadakseen yhteisön tukea hankkeen toisena vuonna. |
Komission rahoituspäätös
10. |
TEN-T-hankkeiden osien (tai toimien) toteuttaminen perustuu rahoitusta koskevaan mallipäätökseen, josta on ilmoitettava jäsenvaltioille ja edunsaajille. Nykyinen rahoitusta koskeva mallipäätös koostuu pääasiassa seuraavista osista:
|
11. |
Päätöksen rakennetta ja sisältöä on vuosittain muutettu vuodesta 2002 alkaen. |
Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin liittyvät haku-, arviointi- ja valintamenettelyt
12. |
Hankkeen arviointi- ja valintamenettely sekä siinä käytettävät hallinnolliset lomakkeet riippuvat hankkeen tyypistä. Taulukossa 3 on yhteenveto mallilomakkeista, jotka energian ja liikenteen pääosasto on laatinut TEN-T-haku- ja arviointimenettelyn vakioimiseksi. Taulukko 3 Yhteenveto haku- ja arviointimenettelyssä käytetyistä mallilomakkeista
|
13. |
Vuosina 2001—2003 käynnistetyt monivuotiseen ohjeelliseen ohjelmaan liittyvät hankkeet arvioitiin ensi kerran loka-marraskuussa 2000 alustavien hakulomakkeiden perusteella. Hankkeen ensimmäiseksi vuodeksi rahoitushakemus oli tehtävä yksityiskohtaista hakulomaketta käyttäen. Komissio on käyttänyt vuodesta 2000 hankkeen arviointien tuloksien kirjaamisessa hankkeen arviointilomakkeita. Yksityiskohtaisten hakulomakkeiden arviointien tulokset kirjataan ”uudet hankkeet” -nimiselle arviointilomakkeelle. Arvioinnin tarkoituksena on ensisijaisesti todeta, vastaavatko yksityiskohtaisessa hakulomakkeessa annetut tiedot vuonna 2000 esitetyn alustavan lomakkeen tietoja. Seuraavina vuosina, jolloin rahoitusta myönnetään, hankkeen etenemistä arvioidaan hankkeiden tilaa koskevien kertomusten perusteella. Arvioinnin tekemiseksi käytetään erillistä hankkeen arviointilomaketta ”käynnissä olevat hankkeet”. |
14. |
Monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisten hankkeiden osalta energian ja liikenteen pääosasto esittää kunkin vuoden lopussa tai alussa ehdotuspyynnön, jossa se pyytää jäsenvaltioita, järjestöjä tai hankkeen edistäjiä toimittamaan ehdotuksensa komission ilmoittamaan määräaikaan mennessä alustavaa hakulomaketta käyttäen. Vuoteen 2004 asti myös monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisiin hankkeisiin liittyvien ehdotusten arviointimenettelyssä oli kaksi vaihetta. Komissio arvioi alustavat hakulomakkeet käyttäen monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisten hankkeiden lomakemallia. Kun komissio oli valinnut hanke-ehdotuksen rahoitettavaksi, kyseistä jäsenvaltiota pyydettiin toimittamaan yksityiskohtainen hakulomake ennen komission asettamaa määräaikaa, joka oli ennen rahoitustuen myöntämistä käsittelevän komitean kokousta, jossa komission ehdotuksista keskustellaan jäsenvaltioiden edustajien kanssa. Alustava ja yksityiskohtainen hakulomake yhdistettiin yhdeksi asiakirjaksi vuoden 2004 lopussa. Monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisten hankkeiden edistymistä seurataan jäsenvaltioiden toimittamien hankkeiden tilaa koskevien kertomusten perusteella. Jäsenvaltiot laativat kertomukset erityisesti tätä tarkoitusta varten laadittua mallia käyttäen. |
15. |
Monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisten hankkeiden arviointimenettelyn edistyminen riippuu monivuotisen ohjeellisen ohjelman hankkeiden arvioinnin tuloksesta ja monivuotisen ohjeellisen ohjelman määrärahojen myöntämiselle annetusta etusijasta. Käytännössä tämä tarkoittaa, että monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisten hankkeiden arviointipaneeli voidaan järjestää vasta sen jälkeen, kun on tehty päätös siitä, kuinka paljon TEN-T-talousarvion kokonaismäärärahoista myönnetään monivuotisen ohjeellisen ohjelman hankkeille. Jäljellä olevat TEN-T-määrärahat myönnetään valituille monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisille hanke-ehdotuksille. |
16. |
Vuoteen 2004 asti jokaisen hanke-ehdotuksen arvioi yksi hanketta hallinnoiva virkamies, toisin sanoen yhdestä tai useammasta jäsenvaltiosta vastaava komission alueellinen vastuuhenkilö tai tietystä liikennemuodosta vastaava virkamies. Vuonna 2004 päätettiin, että objektiivisemman arvion varmistamiseksi ehdotukset annetaan kahden hanketta hallinnoivan virkamiehen arvioitavaksi (14). Yksittäisten arviointien tuloksista keskustellaan paneelissa, jossa käsitellään eri linjojen ehdotuksia ja asetetaan ne alustavaan tärkeysjärjestykseen. Lopuksi linja B:n edustajan johtama arviointikomitea laatii luonnosehdotuksen TEN-T-varojen jakamisesta ja toimittaa sen pääjohtajan hyväksyttäväksi. |
TEN-T-ohjelman organisaatiorakenne
17. |
TEN-T-ohjelman hallinnoinnista vastaa keskitetysti energian ja liikenteen pääosasto. Kyseinen pääosasto on ollut toiminnassa tammikuusta 2000, sen jälkeen kun energian pääosasto ja liikenteen pääosasto yhdistettiin. |
18. |
Energian ja liikenteen pääosaston toimien (virkojen ja toimien, avoinna olevat virat ja toimet mukaan lukien) kokonaismäärä on kasvanut merkittävästi: vuonna 2001 niitä oli 654 ja vuoden 2005 alussa 1 046. |
19. |
TEN-T-ohjelman lisäksi energian ja liikenteen pääosasto panee täytäntöön myös seuraavia keskeisiä toimintoja: Euroopan laajuinen energiaverkko; maa-, lento-, sisävesi- ja meriliikenne; perinteiset ja uusiutuvat energiamuodot; ydinenergia; turvaaminen; TTK-puiteohjelman energiaan ja liikenteeseen liittyvät toimet sekä energian ja liikenteen pääosaston toimintastrategia ja koordinointi. |
20. |
Energian ja liikenteen pääosaston kymmenestä linjasta neljä osallistuu TEN-T-ohjelmaan: linja B — Euroopan laajuiset energia- ja liikenneverkot, linja E — maaliikenne, linja F — lentoliikenne ja linja G — meri- ja sisävesiliikenne, intermodaalisuus. |
21. |
Seitsemän yksikköä osallistuu tällä hetkellä TEN-T-hankkeiden hallinnointiin: yksikkö B3 — TEN-T-hankkeiden hallinnointi; yksikkö B4 — TEN-T-hankkeiden arviointi ja rahoituksen hallinnointi (perustettu vuonna 2004); yksikkö B5 — Satelliittinavigointijärjestelmä (Galileo), älykäs liikenne (sisällytettiin linjaan B vuonna 2005); yksikkö E2 — rautatieliikenne ja sen yhteentoimivuus; yksikkö F2 — ilmaliikenteen ja lentoasemien hallinta; yksikkö G2 — lyhyen matkan meriliikenne, sisävesiliikenne ja satamat sekä yksikkö G3 — merten moottoritiet ja intermodaalisuus. Lisäksi kunkin linjan rahoitusyksikön henkilöstö osallistuu hallinnoinnin rahoituksellisiin näkökohtiin. |
22. |
Yksiköllä B3 on keskeinen asema TEN-T-ohjelmien arviointi-, valinta- ja hyväksymismenettelyissä. Se huolehtii muun muassa TEN-T:n rahoitustuen myöntämistä käsittelevän komitean kokousten sihteeristöstä, koordinoi monivuotisen ohjeellisen ohjelman ja monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisen talousarvion toteuttamista ja vastaa horisontaalisista seikoista, kuten julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudesta ja koordinoinnista muiden ohjelmien kanssa. |
TEN-T-ohjelman budjettikehys
23. |
Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskevassa asetuksessa ja rahoitusta koskevassa mallipäätöksessä on määritelty seuraavat talousarvioon liittyvät vaatimukset ja rahoituksen enimmäismäärät:
Valitusta tukimuodosta riippumatta yhteisön tuen kokonaismäärä ei saa ylittää 10:tä prosenttia investointien kokonaiskustannuksista, mutta voi poikkeuksellisesti olla enimmillään 20 prosenttia investointien kokonaiskustannuksista satelliittipaikannus- ja navigointijärjestelmiä koskevien hankkeiden osalta (1. tammikuuta 2003 alkaen ja tarkastelun jälkeen). Lisäksi poikkeus myönnetään tietyin edellytyksin Euroopan etujen mukaisten ennen vuotta 2010 aloitettujen, rajojen tai luonnonesteiden ylittämistä koskevien hankkeiden osalta pullonkaulojen poistamiseen ja/tai puuttuvien yhteyksien täydentämiseen (18). |
(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1692/96/EY, tehty 23 päivänä heinäkuuta 1996, yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi (EYVL L 228, 9.9.1996, s. 1).
(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1346/2001/EY, tehty 22 päivänä toukokuuta 2001 (EYVL L 185, 6.7.2001, s. 1).
(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 884/2004/EY, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004 (EUVL L 167, 30.4.2004, s. 1).
(4) Näihin 30 ensisijaiseen hankkeeseen sisältyy kolme jo päätökseen saatua ensisijaista hanketta: Öresundin kiinteä yhteys (valmistui vuonna 2000), Malpensan lentokenttä (valmistui vuonna 2001) sekä perinteinen rautatiereitti Cork-Dublin-Belfast-Larne-Stranraer (valmistui vuonna 2001).
(5) Neuvoston asetus (EY) N:o 2236/95, annettu 18 päivänä syyskuuta 1995 (EYVL L 228, 23.9.1995, s. 1).
(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1655/1999, annettu 19 päivänä heinäkuuta 1999 (EYVL L 197, 29.7.1999, s. 1).
(7) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 788/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004 (EUVL L 138, 30.4.2004, s. 17).
(8) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 807/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004 (EUVL L 143, 30.4.2004, s. 46).
(9) Komission päätös C(2001) 2654 lopullinen, tehty 19 päivänä syyskuuta 2001, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä C(2004) 3242, tehty 26 päivänä elokuuta 2004 ja päätöksellä C(2005) 213, tehty 3 päivänä helmikuuta 2005.
(10) Ks. 19 päivänä syyskuuta 2001 tehdyn komission päätöksen johdanto-osan kappaleet.
(11) Eräät hankkeet, kuten Alankomaiden suurnopeuksinen rautatieyhteys ja Ranskan ja Espanjan rajan Perpignan-Figueras-linja, kuuluvat osittain julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen, mutta EU ei osallistu näiden osien yhteisrahoitukseen.
(12) Alustavalle monivuotiselle ohjeelliselle ohjelmalle ja tarkistetulle monivuotiselle ohjeelliselle ohjelmalle on erilliset lomakemallit.
(13) Monivuotisen ohjeellisen ohjelman ulkopuolisten hankkeiden alustavat ja yksityiskohtaiset hakulomakkeet yhdistettiin yhdeksi lomakkeeksi vuonna 2004.
(14) Mikäli arviointitulokset olivat ristiriitaisia, arvioinnin suorittaa vielä kolmas arvioija.
(15) Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskeva asetus, 4 artiklan 1 kohdan a alakohta.
(16) Komission rahoituspäätöksen liite II, 1.1. kohta, ”määritelmät”.
(17) Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskeva asetus, 4 artiklan 1 kohdan e alakohta.
(18) Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskeva asetus, 5 artiklan 3 kohta.
LIITE 2
KARTTA TEN-T-OHJELMAN PAINOPISTEALUEISTA JA ENSISIJAISISTA HANKKEISTA
KOMISSION VASTAUKSET
TIIVISTELMÄ
III |
|
IV |
|
HUOMAUTUKSET
11. |
Hankkeita hallinnoivat ja niiden etenemistä valvovat pääasiassa jäsenvaltiot, jotka rahoittavat suurta osaa TEN-T-hankkeista. Tähän mennessä kolme hanketta on jo saatu päätökseen, ja vuoteen 2010 mennessä on tarkoitus päättää viisi hanketta sekä lisäksi kolme muuta hanketta pääosiltaan. Koordinointiongelma on olemassa, koska eri tavoitteiden välillä tarvitaan hienovaraista tasapainotusta, joka ei välttämättä ole yhtenevä alueiden, jäsenvaltioiden ja yhteisön tasolla. |
14. |
TEN-T-määrärahat koostuvat monivuotiseen tavoiteohjelmaan kuuluvista ja sen ulkopuolisista osuuksista. Monivuotisen tavoiteohjelman määrärahat, jotka muodostavat suurimman osan TEN-T-määrärahoista, on kohdennettu ensisijaisille hankkeille, joita toteutetaan kaikissa vanhoissa jäsenvaltioissa. Ohjelman aloitusvaiheessa kutakin hanketta kohti on määritetty ohjeellinen kokonaismäärä, joten muutokset ovat luonnollisesti rajallisia. Monivuotiseen tavoiteohjelmaan kuulumattomille hankkeille kohdennettaville määrärahoille on saatava hyväksyntä TEN-verkkojen rahoitustukikomitealta, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista. |
15. |
Komission käsiteltävänä on jäsenvaltioiden ehdottamia tai niiden kanssa sovittuja hankkeita. Rajatylittävät hankkeet ovat vain yksi Euroopan parlamentin ja neuvoston antamissa TEN-T-suuntaviivoissa esitetyistä kahdeksasta painopisteestä. Monivuotista tavoiteohjelmaa koskevan puitepäätöksen mukaan rajatylittävät hankkeet sisältyvät kaikkiin neljään yhteistä etua koskevien hankkeiden yhtenäiseen ryhmään sekä ensisijaisten hankkeiden ryhmään eivätkä siis ainoastaan ryhmään 3, johon tilintarkastustuomioistuin rajaa huomautuksensa (esimerkiksi Brennerin tunneli, Figueras-Perpignanin hanke tai Lyonin-Torinon osuus). Komissio korostaa, että valtaosa rajatylittävistä hankkeista on selvitysvaiheessa ja ne kuluttavat sen vuoksi vähän määrärahoja. Monet näistä hankkeista ovat investointivaiheessa seuraavan monivuotisen tavoiteohjelman kaudella ja kuluttavat tuolloin todennäköisesti enemmän ohjelmalle varattuja määrärahoja. Lisäksi komissio on ryhtynyt toimenpiteisiin hankkeiden rajatylittävien osuuksien lisäämiseksi. Se on nimittänyt Euroopan tason koordinaattoreita ja tehnyt ehdotuksen uudeksi TEN-asetukseksi, jossa yhteisön rahoitusosuus hankkeiden rajatylittäville osuuksille korotettaisiin 50 prosenttiin. |
16. |
Vuosina 2005 ja 2006 sovelletaan hankkeisiin sisältyville rajat tai luonnonesteet ylittäville osuuksille 10—20 prosentin enimmäisrahoitusta. Monivuotisen tavoiteohjelman määrärahoissa tätä rahoitusosuuden korotusta varten on varattu 30 miljoonaa euroa. |
18. |
Riskipääomajärjestelyyn osallistuminen on rajattu TEN-asetuksen (EY) N:o 2236/95 18 artiklan mukaisesti yhteen prosenttiin (eli 4 875 miljoonaan euroon) budjettivaroista vuoden 2006 loppuun. Vuodet 2007—2013 kattavassa uudessa TEN-asetusluonnoksessa (KOM(2004) 475) tätä rajoitusta ei enää ole. Euroopan investointirahasto ei enää vuodesta 2000 ole myöntänyt varoja TEN-infrastruktuureille. Tästä syystä kyseistä tukivälinettä ei käytetty. Tukivälinettä ei ollut rajoitettu vain Euroopan investointirahaston myöntämien lainojen takaamiseen. Kun asetuksen muutosehdotus tehtiin vuonna 2001, komissio ei vielä ollut analysoinut tukivälineen käyttömahdollisuuksia eikä se sen vuoksi ehdottanut sen poistamista. |
19. |
Euroopan parlamentin ja neuvoston tarkoituksena oli soveltaa tätä edellytystä (töiden rahoittamista vain asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa) vain energiainfrastruktuurihankkeisiin eikä liikennehankkeisiin. Uudesta TEN-asetusluonnoksesta tämä edellytys on poistettu. |
21. |
Komission on kohdennettava rajalliset määrärahat suurelle määrälle hyväksyttyjä hankkeita. Tästä syystä enimmäisrahoitusrajaa ei voida aina saavuttaa joka hankkeen kohdalla. Jatkossa komissio aikoo kuitenkin keskittää varat 30 ensisijaiselle hankkeelle. Tilintarkastustuomioistuimen huomautusten viimeisessä lauseessa esitettyjen huomautusten osalta komissio katsoo kohdassa 39 esitetyn mukaisesti, että TEN-T-rahoitusta pyydettiin asianmukaisesti ja että arviointi- ja valintaperusteet täytettiin. |
22. |
Viivästykset johtuvat ennemminkin riittämättömästä rahoituksesta Euroopan ja jäsenvaltioiden tasolla kuin siitä, että TEN-T-toimia ei niiden valintavaiheessa olisi asetettu tärkeysjärjestykseen. Euroopan parlamentin ja neuvoston antamien vuoden 2004 TEN-T-suuntaviivojen mukaisessa uudessa TEN-asetusluonnoksessa esitetään suurempia rahoitusosuuksia, joiden ansiosta komissio voi puuttua riittämättömän rahoituksen ongelmaan ainakin Euroopan tasolla sekä asettaa selkeät ensisijaiset tavoitteet. Edellytykset suuremman rahoitusosuuden saamiseksi ovat seuraavat:
|
23. |
Komissio korostaa, että rajatylittävät hankkeet sisältyvät kaikkiin neljään yhteistä etua koskevien hankkeiden yhtenäiseen ryhmään eivätkä ainoastaan ryhmään 3, johon tilintarkastustuomioistuin rajaa huomautuksensa. Kun monivuotisen tavoiteohjelman aikataulusta on kulunut kaksi kolmasosaa, komissio on sitonut noin kaksi kolmasosaa varatuista määrärahoista. Seuraavassa monivuotisen tavoiteohjelman tarkistuksessa ehdotetuilla toimenpiteillä taataan, että ohjelmaan kohdennetut määrärahat saadaan kokonaan käytettyä määräajassa. Hankkeiden edistymisen vuosittaisen arvioinnin perusteella määrärahoja siirretään sen mukaan, onko edistyminen odotettua hitaampaa vai nopeampaa. |
24. |
Kuten kohdassa 23 mainitaan, määrärahojen kulutus on aikataulun mukaista. Komission oli monivuotisen tavoiteohjelman vuoden 2004 tarkistuksessa vähennettävä joidenkin isojen, ryhmään 3 kuuluvien hankkeiden (monivuotisen tavoiteohjelman perusteluosassa nimellä ”rajat ylittävät hankkeet”) määrärahoja monivuotisen tavoiteohjelman vuoden 2004 tarkistuksessa hankkeiden toteutuksen viivästymisen vuoksi. Tämän vuoksi vain puolet tämän ryhmän määrärahoista on tällä hetkellä sidottu. |
26. |
Komissio katsoo, että teknisen liitteen sitovan mallin käyttöönotto ei ole käytännöllistä, koska hankkeet ovat erityyppisiä. Varainhoitovuoden 2006 osalta komissio aikoo kuitenkin opastaa hankkeiden vetäjiä toimien teknisen kuvauksen ja kustannuserittelyn laatimisessa. Rahoituspäätösten kattamien toimien kuvaukset ovat parantuneet erityisesti vuoden 2005 kuvausten osalta. Kustakin toimesta on esitettävä kuvaus, ja sille on oltava kustannuserittelyssä oma kohta. Hakulomakkeessa on jo tekninen rakenne. Komissio parantaa sitä ja yhdenmukaistaa sen asianomaisen päätöksen ja hankkeen tilanneraportin kanssa. |
27. |
Vuodesta 2005 käytössä ollut rahoituspäätöksen malli sisältää säännöt, joissa ilmoitetaan yksityiskohtaisesti ne tekniset ja rahoitustiedot, jotka tuensaajien on ilmoitettava, sekä mallit rahoituksen raportointia varten.
|
28. |
|
29. |
Tilintarkastustuomioistuimen esittämä huomautus perustuu tutkimusten ja töiden käsitteiden erilaiseen tulkintaan. Kuten kohdassa 28 mainitaan, uudessa TEN-asetusluonnoksessa on selkeät määritelmät tutkimuksista ja töistä. Näitä määritelmiä pohditaan kuitenkin vielä. |
30. |
Vuosittainen arviointi on osa hankkeiden seurantaa, jota pidetään välttämättömänä (katso muun muassa huomautukset 42 ja 44). Lisäksi seurannasta saadaan tietoja, joiden pohjalta voidaan tehdä vuosittain päätökset kyseisenä vuonna käytettävissä olevien talousarviomäärärahojen ja hankkeen etenemisen mukaan. Kustakin hankkeesta tehdään vuosittain laajempi arviointi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa. Korjaavia toimenpiteitä toteutetaan vuosittain sekä monivuotisen tavoiteohjelman tarkistuksen yhteydessä. Komissio päätti mahdollisuuksien mukaan yhdistää päätökset kahden jäljellä olevan vuoden, 2005 ja 2006, osalta ja tehdä työmäärän vähentämiseksi vain yhden päätöksen, joko vuonna 2005 tai 2006. Näin voidaan tehdä joidenkin, mutta ei kuitenkaan kaikkien hankkeiden kohdalla. Sopiva hanke on sellainen, jossa jo tehtyyn päätökseen/tehtyihin päätöksiin perustuvia talousarviomäärärahoja on käytetty runsaasti. Lisäksi siinä on otettava huomioon vuotuisen talousarvion asettamat rajoitukset. Määrärahojen parhaan mahdollisen käytön varmistamiseksi komissiolla on vuodesta 2004 ollut käytössä varallaololuettelo, joka koostuu monivuotiseen tavoiteohjelmaan kuulumattomista hankkeista. Vuosien 2007—2013 uusien rahoitusnäkymien yhteydessä komissio aikoo ottaa käyttöön TEN-T-hankkeita koskevat monivuotiset oikeudelliset sitoumukset. |
31. |
Komissio on vuodesta 2004 vähentänyt lomakkeiden määrää ottaen huomioon yhteisön erityyppiset tuet. |
32. |
Uusien rahoitusnäkymien kattamalla kaudella komissio aikoo harkita uusia yksinkertaistamistoimenpiteitä. |
33. |
Monivuotiseen tavoiteohjelmaan kuuluvien hankkeiden osalta tilanneraportteja ei pidetä virallisina hakemuksina, koska hankkeet ovat jo käynnissä. Sen vuoksi hankkeiden tilanneraporttien jättämisen määräaikaa ei pidetty ehdottomana. Näin ollen hankkeiden ”hakijoihin” ei voida soveltaa tasapuolisen kohtelun periaatetta samalla lailla kuin ehdotuspyyntömenettelyn yhteydessä. |
34. |
Edellä mainituista syistä hankkeiden tilanneraporttien jättämisen määräaikaa ei pidetty ehdottomana. Vuodesta 2005 komissio vaatii kuitenkin kyseisen määräajan tiukkaa noudattamista, myös monivuotiseen tavoiteohjelmaan sisältyvien hankkeiden osalta. |
35. |
Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemia lomakkeita käytettiin vain monivuotista ohjeellista tavoiteohjelmaa laadittaessa. Komissio ei ole koskaan valinnut yhtään hanketta taloudellisen tuen antamista koskevaan päätöksentekomenettelyyn ilman että tuensaaja olisi toimittanut sille yksityiskohtaisen hakemuksen. |
36. |
Monivuotinen tavoiteohjelma uudistettiin kokonaan vuonna 2004, ja siinä yhteydessä käytettiin jäsenvaltioiden arviointia varten toimittamia yksityiskohtaisia hakemuksia. Yksityiskohtaisten hakulomakkeiden sisältämien tietojen arvioinnin perusteella lopetettiin rahoitus 14 hankeosuudelta ja arvioitiin uudelleen suurimmalle osalle hankkeista aiemmin suunniteltu tukimäärä. Uuden TEN-asetusluonnoksen mukaiset hakulomakkeet otetaan käyttöön vuonna 2007 esiteltävän uuden monivuotisen tavoiteohjelman yhteydessä. Se, että West-Coast Main Line sai rahoitustukea vain vuonna 2004, osoittaa vuosittaisen arviointimenettelyn takaavan, että hankkeita rahoitetaan vain, jos kaikki tarvittavat edellytykset täyttyvät. |
37. |
Komissio katsoo, että hankkeiden tilanneraporttilomakkeessa ja sen liitteissä pyydetään kaikki oleelliset tiedot, joita tarvitaan seuraavan vuoden tuen myöntämisen perusteena olevaa vuosittaista arviointia varten. Tämän vuoksi lomaketta ei tulisi muuttaa monivuotisen tavoiteohjelman viimeisen vuoden osalta. Koska jäsenvaltiot eivät kuitenkaan aina täytä hankkeiden tilanneraporttilomakkeita asianmukaisesti, raportointimenettelyä muutetaan vuodesta 2007. Hankkeiden arviointia koskevissa suuntaviivoissa esitetään seuraamukset, joita sovelletaan, jos tilanneraporttilomakkeita ei ole täytetty huolellisesti. |
38. |
Haku- ja arviointilomakkeita on uudistettu vuodesta 2005 siten, että niissä otetaan huomioon tilintarkastustuomioistuimen esittämät huomautukset. |
39. |
|
40. |
Komissio on ryhtynyt toimenpiteisiin varmistaakseen, että vaillinaisesti täytettyjen arviointilomakkeiden ongelmaa ei enää esiinny monivuotisen tavoiteohjelman yhteydessä. |
41. |
Ehdotuspyynnössä, hakulomakkeessa ja arviointilomakkeessa on tiedot arviointiperusteista. Lisäksi energian ja liikenteen pääosaston menettelykäsikirjassa on arviointia koskevat yleiset suuntaviivat. Euroopan laajuisia verkkoja varten ollaan kuitenkin laatimassa omia suuntaviivoja. |
42. |
Arviointimenettely on monimutkainen ja koostuu useista eri vaiheista. Asia etenee tekniseltä vastuuhenkilöltä arviointikomitealle, pääjohtajalle ja rahoitustukikomitealle, jossa jäsenvaltiot ovat edustettuina. Tämä takaa sen, että korkealaatuiset hankkeet priorisoidaan käytettävissä olevien rajallisten määrärahojen puitteissa tasapuolisesti, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston antamissa TEN-T-suuntaviivoissa kehotetaan. Komissio tehostaa arviointi- ja valintamenettelyjen noudattamisen valvontaa. |
43. |
Kaikista liikennemuodoista arvioinnin tekevät nyt sekä kussakin jäsenvaltiossa asiasta vastaavat henkilöt että kyseisestä liikennemuodosta vastaavan pääosaston henkilöstö. Tällainen yhteistoiminta on tuonut objektiivisuutta arviointiprosessiin. Tarvittaessa käytetään ulkopuolisia asiantuntijoita, erityisesti jos komissiossa ei ole riittävästi alan asiantuntemusta. Kuten kohdassa 73 selvitetään, EIP:n kanssa tehtävää yhteistyötä on tiivistetty 23. kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla yhteisymmärryspöytäkirjalla. Arviointi- ja valintamenettelyn dokumentointia ja perusteluja parannettiin hankkeiden arviointilomakkeeseen vuonna 2005 tehdyillä muutoksilla. |
45. |
Myös seuraavat seikat vaikuttavat hankkeiden seurantaan:
Lisäksi on otettava huomioon EIP:n ja energian ja liikenteen pääosaston välillä 23. kesäkuuta 2005 allekirjoitettu yhteisymmärryspöytäkirja. Tässä pöytäkirjassa sovitaan, että EIP ja energian ja liikenteen pääosasto tiedottavat toisilleen ja konsultoivat toisiaan säännöllisesti sekä harkitsevat yhteisseminaarien järjestämistä asioista, jotka kuuluvat niiden toimialaan. Suunnitelluista hankkeista on tarkoitus pitää säännöllisesti kokouksia. EIP myös avustaa energian ja liikenteen pääosastoa tutkimuksien ja analyysien teossa sekä tarjoaa teknistä apua. Tarkoituksena on myös perustaa työryhmiä ja järjestää henkilöstönvaihtoa. |
46. |
Komissio viittaa kohtiin 37—39 ja kohtaan 45 antamiinsa vastauksiin. Hankkeiden tilanneraportit ovat vain yksi osa arviointiprosessia. Komissio katsoo, että tilanneraporttien perusteella saadaan oikeat tiedot. Jäsenvaltioiden toimittamien tietojen laadun parantamiseksi raportointimenettelyä kuitenkin muutetaan vuodesta 2007. Hankkeiden arviointia koskevissa suuntaviivoissa esitetään seuraamukset, joita sovelletaan, jos tilanneraporttilomakkeita ei ole täytetty huolellisesti. |
47. |
Ks. kohtaan 27 annettu vastaus: Vuodesta 2005 käytössä ollut rahoituspäätöksen malli sisältää säännöt, joissa ilmoitetaan yksityiskohtaisesti ne tekniset ja rahoitustiedot, jotka tuensaajien on annettava, sekä mallit rahoituksen raportointia varten. Vaikka rahoituspäätös ei aikaisempina vuosina sisältänytkään malleja rahoituksen raportointia varten, siinä määrättiin selvästi, että toista ja kolmatta maksuerää koskevissa hakemuksissa on oltava tekniset ja rahoitusta koskevat tilanneraportit sekä kustannuserittely menoryhmittäin. Edellä mainittujen seikkojen ja tarvittaessa toimitettujen lisätietojen ansiosta komissio pystyi varmistamaan toimien ja ilmoitettujen kustannusten tukikelpoisuuden. |
49. |
Komissio valvoo säännöllisesti hankkeita niistä annettavan vuotuisen tilanneraportin ja teknisen ja rahoitusta koskevan raportin sekä käyntien ja tuensaajien kanssa pidettävien säännöllisten tapaamisten avulla. Vuodesta 2005 asianomaiselta jäsenvaltiolta on edellytetty jokaisen rahoituspäätöksen arviointia. Menetelmiä jälkiarviointien toteuttamiseksi kehitetään parhaillaan. Niihin kuuluvat vakiomuotoiset tarkistuslistat, joita käytetään paikalla tehtävissä tarkastuksissa ja joiden ansiosta komissio voi käyttää ulkopuolisia tarkastajia omien virkamiestensä lisäksi. Koska suurin osa hankkeista on vielä kesken, ohjelman jälkiarviointia ei voida vielä toteuttaa. |
50. |
Kaikista liikennemuodoista arvioinnin tekevät nyt sekä kussakin jäsenvaltiossa asiasta vastaavat henkilöt että kyseisestä liikennemuodosta vastaavan pääosaston henkilöstö. Tällainen yhteistoiminta on tuonut objektiivisuutta arviointiprosessiin. Tarvittaessa käytetään ulkopuolisia asiantuntijoita, erityisesti jos komissiossa ei ole riittävästi alan asiantuntemusta. Lisäksi EIP:n kanssa tehtävää yhteistyötä on tiivistetty 23. kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla yhteisymmärryspöytäkirjalla. |
51. |
Energian ja liikenteen pääosaston käyttämän hankkeiden ja sopimusten keskitetyn hallintajärjestelmän (PMS) toimintaan vaikuttavat lukuisten käyttäjäryhmien (teknisistä seikoista ja rahoituksesta vastaavat virkamiehet, valvojat, johto jne.) tarpeet. Sillä on myös pystyttävä käsittelemään hyvin monenlaisia tietoja (avustukset, tuet, julkiset hankinnat, pienet ja suuret hankkeet jne.). Järjestelmää on mukautettu siten, että siihen voidaan sisällyttää TEN-T-hankkeiden hallinta, mutta sitä ei ole kuitenkaan suunniteltu erityisesti tähän tarkoitukseen. Sen vuoksi ei olekaan yllättävää, että jotkin käyttäjät käyttäisivät mieluummin yksinkertaisempaa, juuri heidän tarpeisiinsa suunniteltua järjestelmää. Energian ja liikenteen pääosasto suunnittelee parhaillaan seuraavan sukupolven tiedonhallintajärjestelmää (e-PMS), jonka rakenne on moduulimaisempi ja jossa hyödynnetään tekniikan kehitystä. |
52. |
Komissio ei pidä hankkeisiin osoitettujen määrärahojen ja henkilöstön määrän välistä suhdetta oleellisena, sillä hankkeet ja toimet ovat hyvin erilaisia eivätkä sen vuoksi vertailukelpoisia. Tästä syystä taulukkoa 2 olisi tulkittava varoen. |
53. |
Henkilöstöresurssien kohdentamisesta energian ja liikenteen pääosastoon päätetään komission vuotuisessa talousarviomenettelyssä. TEN-T-ohjelman lisäksi energian ja liikenteen pääosaston tehtäviin kuuluvat myös monet muut toiminta-alat. Se on hiljattain osoittanut 12 virkaa/tointa yksiköihin, jotka hoitavat TEN-T-hankkeita. Tarkasteltaessa hankkeiden määrää, jota kukin hankkeista vastaava virkamies hallinnoi, on otettava huomioon joidenkin TEN-T-hankkeiden monimutkaisuus. Vastatakseen vuosina 2007—2013 odotettavissa olevan määrärahojen huomattavan kasvun asettamiin haasteisiin komissio on ehdottanut perustettavaksi toimeenpanoviraston, joka voi soveltaa joustavaa työhönottopolitiikkaa ja näin lisätä erityisaloja hallitsevan henkilöstön määrää. Lisäksi viraston henkilökunta keskittyy vain hankkeiden hallinnointiin eikä sen tarvitse käsitellä komission toimintalinjoihin liittyviä kysymyksiä. Komissio pyrkii edistämään henkilöstökiertoa ja ratkaisemaan jatkuvuutta koskevan ongelman ottamalla käyttöön vakaat ja luotettavat menettelyt, joiden mukaisilla toimenpiteillä ja välineillä tuetaan uusien virkamiesten ja kansallisten asiantuntijoiden perehdyttämistä. Vuonna 2006 parannetaan edellä mainittuja toimenpiteitä ja laaditaan virkamiesten käsikirja, jossa esitetään kaikki työhön liittyvät menettelyt. |
54. |
Vaikka toimintalinjoja koskevat kysymykset voitaisiinkin teoriassa keskittää yhteen yksikköön, hankkeista vastaavien virkamiesten (jotka tuntevat paremmin toteutettujen hankkeiden käytännön ongelmat) panos on aina tarpeen, jotta varmistetaan yhtenäiset ja käytännönläheiset toimintatavat. |
55. |
Kuten kohdassa 53 selvitetään, komissio kohdentaa käytettävissä olevat henkilöstöresurssit aina kulloistenkin tarpeiden mukaan. Komissio katsoo, että lisäresurssien avulla voidaan osoittaa riittävästi henkilöstöä eri tehtäviin, kuten arviointiin ja seurantaan. |
56.—57. |
TEN-T-hankkeista vastaavilla virkamiehillä on oltava monenlaisia valmiuksia ja monenlaista pätevyyttä, ei ainoastaan teknistä asiantuntemusta. Vaikka perinteisellä koulutuksella onkin aina tärkeä osuus henkilöstön kehittämisessä, sopeuttamisessa ja motivoinnissa, komissiossa pääosa oppimisesta tapahtuu työpaikalla. Työssä oppiminen ja tietojen ja taitojen siirtäminen henkilöltä toiselle on tehokkain tapa. Komissio katsoo, että suurimmalla osalla hankkeista vastaavista virkamiehistä on tarvittava ammatillinen kokemus eli tutkinto liikenteeseen liittyvältä alalta ja/tai useiden vuosien kokemus liikenneasioista ja/tai asiaankuuluva kokemus TEN-T-hankkeiden hallinnoinnista. Tästä syystä komissio katsoo, että sen henkilökunta on asianmukaisesti pätevä kyseiseen tehtävään. |
58. |
Annetusta koulutuksesta merkittävä osa on työpaikkakoulutusta. Mainittua koulutusta ei tähän mennessä ole virallisesti merkitty koulutustietokantaan. Komissio kiinnittää erityishuomiota siihen, että sen TEN-T-hankkeiden parissa työskentelevä henkilöstö saa asianmukaista liikenteen alan koulutusta. |
59. |
Kuten kohdassa 57 mainitaan, komissio on sitä mieltä, että hankkeesta vastaavien virkamiesten tekninen asiantuntemus on riittävä. Kansallisten asiantuntijoiden asiantuntemus on täydentävää, ja vuodesta 2005 sitä käytetään erityisesti käsiteltäessä komission toimintalinjoihin liittyviä kysymyksiä. |
60. |
Kansallisia asiantuntijoita koskevia komission sääntöjä on pääpiirteissään noudatettu vuoden 2003 marraskuun lopusta. Energian ja liikenteen pääosasto pyrkii myös vastaisuudessa antamaan kansallisille asiantuntijoille yleisempiä tehtäviä, jotka liittyvät komission toimintalinjojen suunnitteluun ja toteutukseen. |
61. |
Kansallisten asiantuntijoiden tehtäviä hallitaan komission sääntöjen puitteissa. Heidän käyttöään rajoitetaan tarkoituksellisesti asiantuntemuksesta riippumatta. Kansallisten asiantuntijoiden käytöstä mahdollisesti johtuvien eturistiriitatilanteiden välttäminen on perusteltua, ja siihen on ensisijaisesti pyrittävä. Vuodesta 2005 kansallisille asiantuntijoille on annettu pääasiassa komission toimintalinjoihin liittyviä tehtäviä, joissa heidän koko asiantuntemustaan voidaan hyödyntää. |
62. |
Komissio aikoo perustaa toimeenpanoviraston, joka soveltuu uusiin haasteisiin (ks. kohtiin 53 ja 57 annetut vastaukset). |
64. |
Tarkistetussa kustannus-hyötyanalyysissä otettiin huomioon tilintarkastustuomioistuimen esittämät huomautukset ja vahvistettiin tuki TEN-T-viraston perustamiselle. Komissio on jo tehnyt asiaan liittyvät ehdotukset 20. heinäkuuta 2005. Kustannus-hyötyanalyysissä esitettyihin lisäetuihin kuuluvat kyky vastata uusien rahoitusnäkymien kattaman kauden 2007—2013 haasteisiin, entistä joustavampi liikenteen alan asiantuntijoiden työhönotto, hankkeiden hallinnoinnin yksinkertaistaminen, TEN-T-ohjelman näkyvyyden parantaminen ja kaikkien hankkeen toteuttamiseen osallistuvien tahojen välisen yhteistyön parantaminen. |
66. |
Vaikka Euroopan aluekehitysrahastoa (EAKR) koskevassa asetuksessa ei erityisesti säädetä muista yhteisön lähteistä kuin muista rakennerahastoista tulevasta osarahoituksesta, varainhoitoasetuksessa (ks. 111 artikla) kielletään saman toiminnan rahoittaminen useasta eri lähteestä. Komissio on nyt sisällyttänyt vuosien 2007—2013 rahoitusnäkymien kaudeksi laatimaansa asetusluonnokseen (KOM(2004) 492), jossa annetaan EAKR:a, Euroopan sosiaalirahastoa (ESR) ja koheesiorahastoa koskevat yleiset säännöt, säännöksen, jolla estetään rahoituksen myöntäminen useammasta kuin yhdestä yhteisön lähteestä. |
67. |
TEN-T-varoista ja rakennerahastoista voidaan rahoittaa samaa ”hanketta”, mutta erityistä huomiota kiinnitetään siihen, että rahoitus ei kohdistu samaan toimeen, hankkeen vaiheeseen tai osaan. Uuden TEN-asetusluonnoksen (KOM(2004) 475) mukaan yhteisön rahoitustukea ei voi myöntää sellaisille hankkeiden osille, jotka saavat muuta rahoitusta yhteisön talousarviosta. |
68. |
Tähän mennessä ei ole havaittu yhtään hanketta, joka olisi saanut liiallista tai päällekkäistä rahoitusta. Tällaisen rahoituksen riskin pienentämiseksi on jo otettu käyttöön erilaisia mekanismeja: hakijoiden on hakemuksissaan annettava tiedot muista yhteisön rahoituslähteistä saamastaan rahoituksesta, rahoitusehdotuksista järjestetään säännöllisesti sisäinen lausuntokierros ja hankkeista vastaavat virkamiehet ovat yhteydessä toisiinsa rahoitusta koskevissa asioissa. Myös jäsenvaltiot osallistuvat rahoituksen valvontaan. Monista lähteistä saatava rahoitus on yksi seikka, jonka rakenne- ja koheesiorahastoja hallinnoivien yksiköiden on tarkastettava kaikkien hankkeiden yhteydessä. Näiden tarkastusten tehokkuutta valvovat jäsenvaltioiden ja komission tarkastusyksiköt. |
69.—72. |
Vaikka tähän mennessä ei ole havaittu yhtään hanketta, joka olisi saanut liiallista tai päällekkäistä rahoitusta, komissio aikoo vielä parantaa nykyisiä koordinointimenetelmiä. Se aikoo muun muassa muistuttaa TEN-T-rahoituksen saajia siitä, että niiden tulee ilmoittaa komissiolle TEN-T-hankkeille muista lähteistä saamastaan rahoituksesta. Jos EAKR:sta myönnetään rahoitusta pienemmille hankkeille (50 miljoonan euron ilmoituskynnyksen alle jäävät hankkeet) sen jälkeen, kun TEN-T-hankkeelle on jo myönnetty avustus, komissio edellyttää, että tuensaajat ilmoittavat sille kyseisestä rahoituksesta. Vuoden 2005 haku- ja arviointilomakkeet ovat selkeämpiä ja niissä vaaditaan jäsenvaltioilta yksityiskohtaisempia tietoja eri lähteistä saatavasta rahoituksesta. |
73. |
Sopimuksen mukaan EIP:ltä voidaan pyytää joko ensimmäistä arviointia tai täydellistä arviointia. ”Muiden ulkoisten asiantuntijoiden” käyttö on rajoitettu strategisiin ja jälkitutkimuksiin. Aluepolitiikan pääosasto käyttää myös omia kustannus-hyötyanalyysiin perehtyneitä asiantuntijoitaan. Monivuotisen puitesopimuksen piiriin kuuluvat myös ympäristön alan hankkeet. Puitesopimusta sovelletaan sekä koheesiorahastoon että ISPA:an. Seuraavalla ohjelmointikaudella aluepolitiikan pääosasto aikoo tehostaa yhteistyötä EIP:n kanssa uudella teknisen avun kumppanuudella, jonka nimeksi tulee JASPERS (Joint Assistance in Supporting Projects in European Regions). Kumppanuuden ansiosta jäsenvaltiot, erityisesti 1. toukokuuta 2004 liittyneet valtiot, voivat saada apua suurten hankkeiden suunnitteluun. |
74. |
Aluepolitiikan pääosasto ja energian ja liikenteen pääosasto ovat valmiita tutkimaan mahdollisuuksia yhteistyön parantamiseksi, kun tarvetta ilmenee ja yhteistyö on mahdollista. Energian ja liikenteen pääosasto allekirjoitti kesäkuussa 2005 EIP:n kanssa yhteisymmärryspöytäkirjan, jossa asetettiin puitteet liikenteen ja energian alaa koskevien toimintalinjojen ja investointien yhteydessä tehtävälle yhteistyölle, erityisesti Euroopan laajuisten verkkojen kehittämisessä. |
75. |
Energian ja liikenteen pääosasto on aiemmin tutkinut erilaisia olemassa olevia menetelmiä, mutta niiden ei katsottu soveltuvan erityisesti TEN-T-hankkeiden valintaan. Sen vuoksi nykyisiä välineitä päätettiin mukauttaa erityistarpeisiin sopiviksi. |
77. |
Pääosastolla, jolta lausuntoa pyydetään, on sisäisten lausuntokierrosten aikana riittävästi aikaa tutkia rahoitettavaksi ehdotetut hankkeet perusteellisesti. Näin varmistetaan koordinoinnin onnistuminen, vältetään päällekkäisyys muista yhteisön rahoituslähteistä saatavan rahoituksen kanssa ja keskeytetään rahoitus tarvittaessa. Määräaikaa voidaan tarvittaessa pidentää. Komissio tutkii mahdollisuutta perustaa erityinen tietokanta TEN-T-hankkeita varten. |
78. |
Vaikka tähän mennessä ei ole havaittu yhtään hanketta, joka olisi saanut liiallista tai päällekkäistä rahoitusta, komissio on yhtä mieltä tilintarkastustuomioistuimen kanssa siitä, että asianomaisten pääosastojen on toimittava yhteistyössä sen varmistamiseksi, että liiallinen tai päällekkäinen rahoitus vältetään. Se katsoo, että kyseinen riski vältetään pyytämällä hakemuksessa tietoja muista rahoituslähteistä ja vaihtamalla tietoja asianomaisten pääosastojen välillä. Se seikka, että EAKR:sta rahoitusta saavista alle 50 miljoonan euron hankkeista ei saada riittävästi tietoja, korjataan muistuttamalla TEN-T-tuen saajia raportointivelvollisuuksistaan. |
79. |
Aluepolitiikan pääosasto ja energian ja liikenteen pääosasto tutkivat tarvetta ja mahdollisuutta laajentaa nykyistä yhteistyötään, jota voidaan tehostaa muun muassa järjestämällä yhteisiä virkamatkoja ja osallistumalla seurantakomiteoiden toimintaan. |
PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET
80. |
Komissio viittaa kohtiin 14, 15 ja 21 antamiinsa vastauksiin. Se katsoo, että valintamenettelyissä hankkeet asetetaan asianmukaiseen tärkeysjärjestykseen talousarvion sallimissa rajoissa, sillä se valitsee hankkeet jäsenvaltioiden ehdotusten joukosta TEN-T-suuntaviivoja noudattaen. Nämä suuntaviivat, joissa rajatylittävät hankkeet mainitaan vain yhtenä kahdeksasta painopisteestä, on antanut Euroopan parlamentti ja neuvosto, ja niillä pyritään varmistamaan, että eurooppalainen lisäarvo saavutetaan mahdollisimman hyvin. Lisäksi TEN-T:tä koskevien poliittisten suuntaviivojen vuoden 2004 tarkistuksessa esiteltiin periaate, jonka mukaan yhteisön taloudellinen tuki keskitetään 30 ensisijaiselle hankkeelle, joihin kuuluvat myös rajatylittävät hankkeet. |
81. |
|
82. |
Tilintarkastustuomioistuimen suositukset pannaan täytäntöön ja hankkeiden seurantaa ja niiden valvontatoimia tehostetaan vuodesta 2005 käytössä olevalla komission uudella rahoituspäätösmallilla (ks. vastaukset kohtiin 26 ja 27). |
83. |
|
84. |
Komission on tavoiteohjelman monivuotisuudesta huolimatta seurattava vuosittain näiden hankkeiden edistymistä ja harkittava uudelleen tuen ohjeellista jakoa. Lisäksi komissio katsoo, että vuosittainen arviointi on osa hankkeiden seurantaa, jota pidetään välttämättömänä (katso muun muassa huomautukset 42 ja 44). Seurannasta saadaan myös tietoja, joiden pohjalta voidaan tehdä vuosittain päätökset kyseisenä vuonna käytettävissä olevien talousarviomäärärahojen ja hankkeen etenemisen mukaan. Komissio päätti mahdollisuuksien mukaan yhdistää vuotuiset rahoituspäätökset vuosien 2005—2006 osalta (ks. vastaus kohtaan 30). Yhden menettelytavan kehittäminen erilaisille, eri liikennemuotoja (raideliikenne, moottoritiet, ilmaliikenne jne.) koskeville hankkeille on osoittautunut vaikeaksi. Hankkeiden arviointia koskevien nykyisten yleisten suuntaviivojen lisäksi komissio laatii erityiset TEN-T-suuntaviivat. |
85. |
|
86. |
Tuensaajien toimittamien tietojen lisäksi on myös muita seikkoja, jotka vaikuttavat hankkeiden seurantaan (ks. kohtaan 45 annettu vastaus). Jäsenvaltioiden velvollisuus varmistaa poliittisten tavoitteiden toteutuminen ja rahoituksen yleisten enimmäismäärien noudattaminen on erityisesti tuotu esiin komission vuoden 2005 rahoituspäätöksen yhteydessä olevassa arviointilomakkeessa. |
87. |
|
88. |
Komissio osoitti lisää henkilöstösääntöjen alaista henkilöstöään TEN-T-toimien hallinnointiin. Se on tässä yhteydessä noudattanut talousarviota ja ottanut huomioon myös muut ensisijaiset painopistealueet. Lisäksi komissio suunnittelee toimeenpanoviraston perustamista TEN-T-hankkeiden hallinnointia varten. Komissio katsoo, että suurimmalla osalla hankkeista vastaavista virkamiehistä on tarvittava ammatillinen kokemus (ks. vastaus kohtaan 57). Valintaprosessissa varmistetaan, että valinta kohdistuu henkilöihin, joilla on riittävä pätevyys ja asiantuntemus. Työpaikkakoulutuksella ja jatkuvalla oppimisella on erittäin tärkeä sija komission koulutuspolitiikassa (ks. kohta 58). Kuten komissio mainitsee kohtiin 53 ja 60 antamissaan vastauksissa, sen ratkaisu jatkuvuutta koskevaan ongelmaan on ottaa käyttöön vakaat ja luotettavat menettelyt. Kansallisia asiantuntijoita koskevia komission sääntöjä (joihin sisältyvät myös eturistiriitoja koskevat säännöt) on pääpiirteissään noudatettu vuoden 2003 marraskuun lopusta. Energian ja liikenteen pääosasto pyrkii myös vastaisuudessa antamaan kansallisille asiantuntijoille yleisempiä tehtäviä, jotka liittyvät komission toimintalinjojen suunnitteluun ja toteutukseen. |
89. |
|
90. |
Tähän mennessä ei ole havaittu yhtään hanketta, joka olisi saanut liiallista tai päällekkäistä rahoitusta. Komissio voi jo nyt käytössä olevilla välineillä (ks. kohdat 65—79) varmistaa, saako hanke, jolle tukea on haettu, rahoitusta useammasta yhteisön rahoituslähteestä. Komissio toteaa myös, että jäsenvaltiot ovat velvollisia toimittamaan täydelliset ja oikeat tiedot. Komissio ei voi järjestelmällisesti tarkistaa, mitkä jäsenvaltiot ovat toimittaneet oikeat tiedot, mutta seuranta- ja tarkastuskäynneillä tarkistetaan muun muassa juuri tämä seikka. Liiallisen tai päällekkäisen rahoituksen riskiä rajoittavat virkamiesten säännölliset yhteydet jäsenvaltioihin ja käynnit paikalla. Ainoastaan alle 50 miljoonan euron hankkeissa, jotka saavat osarahoitusta EAKR:sta, voi olla päällekkäisen rahoituksen riski. Koska taloudellinen tuki on tässä tapauksessa pienempi, jäsenvaltioita ei velvoiteta ilmoittamaan hankkeita komissiolle hyväksyntää varten. Jäsenvaltioiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmillä ja tarkastuksilla kuitenkin vähennetään riskiä. Komissio myös muistuttaa jäsenvaltioita siitä, että TEN-T-rahoituksen saajien on toimitettava sille tiedot jatkossa saatavasta EAKR-rahoituksesta. |
91. |
|
(1) Tutkimuksilla tarkoitetaan hankkeen suunnitteluun liittyviä tutkimuksia, mukaan luettuina valmistelevat tutkimukset, toteutettavuustutkimukset ja arvioinnit sekä muut tekniset tukitoimet tai ennakolta toteutettavat toimet, joita tarvitaan hankesuunnitelman loppuunsaattamisessa ja hankkeen rahoitusta koskevien päätösten tekemisessä; näitä ovat esimerkiksi kohteiden tutkiminen ja rahoituspaketin valmistelu.
Töillä tarkoitetaan osien, järjestelmien ja palvelujen ostoa ja hankintaa sekä hankkeeseen liittyvien rakennustöiden toteuttamista ja laitteistojen asentamista, mukaan luettuna laitteistojen vastaanotto ja hankkeen käynnistäminen.