This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0453
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS End-to-end e-procurement to modernise public administration
KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA SOTSIAAL- JA MAJANDUSKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Täielikult elektroonilised riigihanked avaliku halduse moderniseerimiseks
KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA SOTSIAAL- JA MAJANDUSKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Täielikult elektroonilised riigihanked avaliku halduse moderniseerimiseks
/* COM/2013/0453 final */
KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA SOTSIAAL- JA MAJANDUSKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Täielikult elektroonilised riigihanked avaliku halduse moderniseerimiseks /* COM/2013/0453 final */
1. Sissejuhatus Käesolevas teatises antakse ülevaade
täielikult elektrooniliste riigihangete[1]
(alates elektrooniliste hanketeadete avaldamisest kuni elektrooniliste
makseteni) kasutamisest ELis, nagu see on ette nähtud 2012. aasta teatises
„E-hangete strateegia”[2].
Selles esitatakse meetmed, mida EL ja liikmesriigid peaksid võtma, et saavutada
üleminek täielikult elektroonilistele riigihangetele. Riigihangete haldamine on praeguses eelarve
konsolideerimise kontekstis poliitika seisukohast esmajärgulise tähtsusega.
Kuna kulutused asjade, teenuste ja ehitustööde hankimisele moodustavad
19 % ELi SKPst,[3]
siis saab nende tõhusam haldamine avaliku sektori kulutuste üldisele
tõhususele märkimisväärselt kaasa aidata. Praegune kriis annab
liikmesriikidele võimaluse teha täiendavaid pingutusi oma haldussüsteemis
struktuurilisi muutusi, et vähendada avaliku sektori kulutuste osakaalu oma
SKPs, kasutades samal ajal säästetud vahendeid finantsvõimendusena majanduskasvu
suurendavatesse poliitikavaldkondadesse investeerimiseks. Maailmapanga
hinnangul võivad e-riigihanked kaasa tuua kokkuhoiu 6-13,5 % riigihangete
kogukuludest[4]. Tõhus avalik haldus on ELi majanduse
konkurentsivõime võtmetähtsusega element. Avaliku
halduse moderniseerimine oli üks komisjoni 2012. ja 2013. aasta majanduskasvu
analüüsis[5]
esile toodud viiest prioriteedist. Riigihangete reform, üleminek
elektroonilisele avalikule haldusele, halduskoormuse vähendamine ja suurem
läbipaistvus on kõik majanduskasvu soodustavad tegurid. Üleminek täielikult elektroonilistele
riigihangetele saaks anda võimaluse märkimisväärseks kokkuhoiuks ja soodustada
teatavate avaliku halduse valdkondade struktuuri ümberkorraldamist ning on
majanduskasvu soodustav tegur, kuna see avab siseturu ning edendab
innovatsiooni ja lihtsustamist. Samuti saaks see hõlbustada VKEde osalemist
riigihangetes, vähendades halduskoormust, suurendades läbipaistvust
ärivõimaluste osas ning vähendades osalemiskulusid. Täielikult elektroonilised riigihanked ei
tähenda IT-projekti rakendamist, mis lihtsalt kordaks paberkandjapõhiseid
protsesse; see on võimalus avaliku halduse töökorralduse põhjalikuks
läbivaatamiseks. Täielikult elektroonilised riigihanked on seega eespool
nimetatud prioriteetide seisukohast otsustava tähtsusega ja võivad aidata kaasa
strateegia „Euroopa 2020” jätkusuutliku majanduskasvu eesmärkide saavutamisele. E-riigihangetest saadava kasu realiseerimiseks[6] tegi komisjon 2011. aasta lõpus
osana riigihangete õigusraamistiku moderniseerimisest[7] ettepaneku muuta
elektrooniliste hanketeadete,[8]
hankedokumentidele elektroonilise juurdepääsu[9]
ja dokumentide elektroonilise esitamise[10]
etapid kohustuslikuks. Komisjon on nüüd vastu võtnud ettepaneku, mille eesmärk
on muuta elektrooniliseks veel üks hankemenetluse etapp – arveldamine.
Kõnealuses ettepanekus, mis on ette nähtud 2012. aasta teises ühtse turu
meetmepaketis, on seatud eesmärgiks saavutada üleminek kõigi avalik-õiguslike
hankijate kohustusele aktsepteerida e-arveid tähtajaks, mis on võimalikult
lähedane e-riigihangete kasutuselevõtu tähtajale. See maksimeeriks kogu ELi
majanduse saadavat kasu ning võimaldaks Euroopa äriühingutel ja hankijatel
digitaalse ühtse turu eeliseid täielikult ära kasutada. Riigihangete
õigusraamistiku moderniseerimise ja e-arveldamise ettepanekus käsitletakse
riigihangete elektrooniliseks muutmise peamisi liikumapanevaid jõudusid.
Elektroonilisi makseid on juba suurel määral käsitletud ühtse euromaksete
piirkonnaga (SEPA) seonduvates õigusaktides, samal ajal kui elektroonilised
tellimused sõltuvad elektrooniliste kataloogide kasutuselevõtust, mis on
hõlmatud riigihankeid käsitleva seadusandliku ettepanekuga. Ülejäänud protsess
(elektrooniline arhiveerimine) sõltub e-arvetest, mis kinnitab vajadust
tegeleda kõigepealt e-arvetega. Seega, ehkki lõplik eesmärk on viia kogu
hankemenetlus alates elektroonilistest hanketeadetest kuni elektrooniliste
makseteni läbi elektrooniliselt, ei ole komisjonil praeguses etapis kavas
seadusandlikke ettepanekuid ülejäänud protsesside elektrooniliseks muutmiseks.
Komisjon jälgib siiski edasist arengut nendes valdkondades ja võib otsustada
võtta meetmeid, kui ta peab seda kasulikuks või vajalikuks. Liikmesriikidel on täielikult elektrooniliste riigihangete rakendamisel
keskne roll, kuna neil on vaja luua tegevusalased strateegiad ülemineku korraldamiseks.
Enamik juba loodud strateegiaid ei sisalda tegevuskavasid, mis käsitleksid
tegevusega seotud küsimusi. 22 liikmesriigist, kes on koostanud e-riigihangete
strateegia, on vaid kaheksa pannud paika e-riigihangete kasutuselevõtu
eesmärgid. 2. Täielikult elektroonilised
riigihanked kui avaliku halduse moderniseerimise vahend Liikmesriigid peaksid kasutama võimalust
rakendada täielikult elektroonilised riigihanked, et parandada riigihangete
korraldamise viisi ning, mis veelgi olulisem, et põhjalikult moderniseerida oma
avaliku halduse toimimist. Kasu maksimeerimiseks on vaja strateegilist ja
terviklikku lähenemisviisi, milles esitatakse asjakohane poliitiline ja
õigusraamistik ning tagatakse juhtimine ja koordineerimine. Näiteks tuleb
poliitikavalikute abil tagada, et ettevõtetel oleks hangetele lihtne
juurdepääs. Seda oleks võimalik saavutada, avaldades kõik riigis korraldatavad
riigihanked ühel veebisaidil või luues mitu omavahel ühendatud veebisaiti. Täielikult elektroonilised riigihanked pakuvad
võimalust hankemenetluse täielikuks ümberkujundamiseks, mis võib mõjutada
riigihangete (de)tsentraliseeritust liikmesriikides[11]. Täielikult elektroonilised riigihanked saavad
parandada üldist haldustõhusust, vähendades tsükli kestust ostust makseni,
vähendades halduskoormust ja parandades auditeeritavust. Need omakorda
vähendavad korruptsiooni ja maksupettuste võimalusi, suurendavad andmete
turvalisust ja vähendavad kohtuvaidlusi[12].
Lombardia keskne hankeasutus esitas 2009. aastal hinnangu, mille kohaselt e-riigihangete
kasutuselevõtt vähendas hankemenetluste kestust 26 % ja kohtuvaidlusi
88 %. Lisaks lihtsustab menetluse elektroonilisus
järelevalvet riigihangete ja seega avaliku sektori kulutuste olulise osa üle.
Portugalis võimaldab riigihangete portaal Base[13]
riigihangete kulude ja mahu jälgimist ning statistika koostamist hanke liikide,
äriühingute edukaks osutunud pakkumuste jms kohta. Täielikult elektroonilistel riigihangetel võib
olla ka ülekanduvaid mõjusid, sest need võivad kaasa tuua valitsemissektori
teenuste ulatuslikuma elektrooniliseks muutmise, mille tulemuseks on tõhusamad,
kodaniku- ja ettevõtjasõbralikumad avalikud teenused. Samuti võivad need
stimuleerida innovatsiooni ja aidata kaasa Euroopa digitaalse tegevuskava[14] ja e-valitsuse tegevuskava (2011–2015)[15] eesmärkide saavutamisele. E-arvete kasutuselevõtt võib ülekanduvate
mõjude kaudu, nagu elektroonilised tellimused, elektroonilised maksed ja
elektrooniline arhiveerimine, aidata kaasa muude hankelepingu sõlmimise
järgsete protsesside automatiseerimisele. Lisaks võib kasutusele võtta
elektroonilised sertifikaadid,[16]
mis võimaldaksid leida kõik riigihangetes nõutavad sertifikaadid
elektrooniliselt ühest kohast. Hankijad ei pea enam nõudma äriühingutelt
dokumente, sest need oleksid veebis kättesaadavad. Selliseid elektroonilisi
sertifikaate saaksid kasutada ka teised haldusasutused peale hankijate, mis
tooks kaasa lihtsustamise ja halduskoormuse vähenemise. Itaalias aitab selline
süsteem äriühingutel hinnanguliselt säästa kuni 1,2 miljardit eurot aastas[17]. Prantsuse keskse hankeasutuse
(UGAP) elektrooniliste sertifikaatide kasutamine vähendas halduskulusid
35 % ja hankemenetluse kestust kuni lepingu sõlmimiseni 10 päeva võrra. Mitmed riigid on juba alustanud täielikult
elektrooniliste riigihangete rakendamist. Paremaid tulemusi on võimalik
saavutada, kui õnnestub vältida paralleelsete süsteemide (elektrooniline ja
paberkandjapõhine) kooseksisteerimist. 3. Täielikult elektrooniliste
riigihangete kasutamine suurendab VKEde osalemist riigihangetes Enamikul VKEdel on olemas vahendid
täielikult elektrooniliste riigihangete kasutamiseks, mis võimaldab neil
saada nende kasutamisest kasu. Eurostati 2013. aasta andmete[18] kohaselt ei olnud 2012. aastal
internetiühendust ainult 4,6 %-l VKEdest. E-arveldamine võib eelkõige vähendada arvete
saatmise kulusid ja keerukust; samuti võib see automatiseerimise kaudu piirata
vigu ning lihtsustab auditeerimist ja maksude kogumist. Viimane omakorda
vähendab ettevõtete halduskoormust, mis rõhub rohkem VKEsid. Mitmed uuringud näitavad, et VKEd peavad
e-riigihankeid kasulikuks[19].
VKEde mainitud positiivsete aspektide hulka kuuluvad
kiirem juurdepääs teabele, juurdepääs suuremale andmekogumile hangete kohta ja
menetluse lihtsustumine. Riikides, kus e-riigihanked on üldlevinud tava
(nt Portugal, Iirimaa), on kogemused üldiselt positiivsed. Lõuna-Koreas
suurenes VKEde osalemine riigihangetes ajavahemikul 2003. aastast (mil
e-riigihanked kasutusele võeti) kuni 2010. aastani 20 %. Hoolimata neist olemuslikest eelistest tuleks
võtta ELi, riiklikul ja piirkondlikul tasandil meetmeid, et lihtsustada VKEde
juurdepääsu täielikult elektroonilistele riigihangetele (vt punkt 5). Eelkõige
peaksid liikmesriigid edendama madalate kuludega ja kergesti kasutatavaid
e-arvelduste ja e-riigihangete teenuseid eesmärgiga minimeerida mis tahes
võimalikke kulusid ja keerukust. 4. Täielikult elektrooniliste
riigihangete kasutamine on küll vähene, kuid kasvab kiiresti 4.1. E-arvete
kasutamise hetkeseis Kuna e-arvete eeliseid on hakatud üha enam
tunnustama, on mitmed liikmesriigid teinud algatusi nende kasutuselevõtuks.
E-arvete kasutamine riigihangete puhul on praegu teataval määral kohustuslik
Taanis, Rootsis ja Soomes ning muutub kohustuslikuks Austrias (föderaalsel
tasandil) ja Itaalias alates 2014. aastast. Madalmaad on välja töötanud
portaali (Digipoort), mille kaudu saab saata e-arveid keskvalitsusele, ning
praegu astutakse samme, et kaasata sellesse ka piirkondlikud ja kohalikud
ametiasutused. Prantsusmaal ja Tšehhi Vabariigis võivad valitsusasutused soovi
korral otsustada, et e-arved on kohustuslikud. Ka teised riigid, nagu
Hispaania, Belgia, Iirimaa ja Saksamaa, on astumas samme e-arvete laiemaks
kasutuselevõtuks riigihangete puhul. Neist jõupingutustest hoolimata kasutatakse
ELis riigihangete puhul e-arveid ikka veel vähe. Eurostati andmete kohaselt
kasutab ametiasutustele arvete saatmiseks või neilt arvete saamiseks
elektroonilisi sidevahendeid vaid 12 % ettevõtetest. Ühe teise allika
kohaselt moodustavad e-arved Euroopas vaid 4–15 % kõigist saadetud ja saadud
arvetest. Ettevõtted, kes
2011. aastal saatsid ametiasutustele / said neilt nii automaatseks töötlemiseks
sobivas standardstruktuuris e-arveid kui ka elektroonilisi andmeid [%]
(Allikas: Eurostat) Lisaks on riigid, kes on teinud e-arved
kohustuslikuks, seda sageli teinud oma siseriiklike e-arvelduse standardite
alusel, mis ei ole enamjaolt koostalitlusvõimelised. See on süvendanud ühtse
turu killustatust ja seetõttu suurendanud e-arvelduste kulusid ja keerukust
piiriüleste riigihangete puhul. Võimalust saavutada kõikide sidusrühmade jaoks
potentsiaalselt märkimisväärne kokkuhoid ei ole ära kasutatud. Komisjoni 2010. aasta teatises
„Elektrooniliste arvete eeliste ärakasutamine Euroopa hüvanguks”[20] seatakse eesmärgiks, et „
2020. aastaks kasutataks Euroopas peamiselt e-arveid”, ning nähakse ette nende
kasutuselevõtu suurendamise kava. Komisjon on nüüd vastu võtnud ettepaneku,
mille eesmärk on teha e-arveldamine riigihangete puhul peamiseks
arveldusviisiks (vt punkt 5.1). 4.2. E-riigihangete
hetkeseis Elektroonilised hanketeated ja elektrooniline
juurdepääs hankedokumentidele on kogu ELis üldkättesaadavad, kuigi mõnedes
liikmesriikides ei kasutata neid funktsioone kõigi menetluste ja hangete puhul.
22 liikmesriiki on teinud dokumentide elektroonilise esitamise kohustuslikuks
juba ammu enne ELi õigusaktide jõustumist. Euroopa Komisjoni jaoks 2013. aastal
tehtud uuringus[21]
hinnati dokumentide elektroonilise esitamise määra ELis 2011. aastal umbes
10 % -le[22]
(+ 13 % võrreldes 2010. aastaga). Leedu, Portugal, Rootsi ja Ühendkuningriik on
teinud märkimisväärseid edusamme, kuna nende puhul oli kasutamine 2011. aastal
hinnanguliselt üle 30 %. Siiski on enamikus riikides kasutamine alla
5 %, samas kui neljas liikmesriigis (Bulgaaria, Kreeka, Ungari ja
Sloveenia) ei olnud dokumentide elektrooniline esitamine riigihangete puhul
2012. aastal võimalik. Enamikus liikmesriikides (15) on dokumentide
elektrooniline esitamine vabatahtlik. Ainult Portugal on teinud selle
kohustuslikuks kõigi hankijate ja hangete puhul, kuid seda vaid teatava
piirmäära ületamise korral. Viis liikmesriiki on teinud selle kohustuslikuks
teatavatel juhtudel. E-riigihangete kasutamine Portugalis hoiab hinnangute
kohaselt kokku 6–18 % riigihangete kogukuludest. E-riigihanked on samuti
tehtud kohustuslikuks teatavates piirkondades (nt Flandria ja Lombardia).
Üksikasjalike andmetega e-riigihangete kasutamise kohta riigiti on võimalik
tutvuda järgmisel veebisaidil: http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/eprocurement/d2-annex-eprocurement-country-profiles-final_en.pdf Üldiselt on riigihangete maastik väga
killustatud[23]
ja keeruline, hõlmates palju eri menetlusi, infotehnoloogiat ja
sertifitseerimisnõudeid, samuti rakendatakse tavasid, mis ei kasuta
infotehnoloogia pakutavaid võimalusi täielikult ära. E-riigihanke süsteemide
kasutamise lihtsus ja nende koostalitlusvõime on peamised tegurid, mis võimaldaksid
e-riigihangete ulatuslikku kasutuselevõttu ning tooksid kaasa suure säästu ja
kasu. Kasutuselevõtu suurendamiseks ja turu
killustatuse ohu vähendamiseks tegi komisjon osana riigihankedirektiivide
ajakohastamisest ettepaneku muuta e-riigihanked kohustuslikuks 2016. aasta
keskpaigaks ning edendada nende koostalitlusvõimet. Komisjoni ettepanekut
arutatakse praegu Euroopa Parlamendis ja nõukogus. Kuigi e-riigihangete
rakendamise täpse tähtaja üle peetakse veel läbirääkimisi, nõustuvad
kaasseadusandjad täieliku elektroonilistele riigihangetele ülemineku
põhimõttega. Pärast õigusakti ettepanekut esitas komisjon teatise, millega
teatati meetmetest, millega toetada e-riigihangete rakendamist ELis (meetmete
rakendamise seisu kohta vt lisa). Komisjon avaldas aruande „E-riigihangete
kuldraamat”, milles kirjeldatakse parimaid tavasid[24]. Lisaks esitas komisjoni
e-hankemenetluste eksperdirühm soovitused e-riigihangete läbiviimise
lihtsustamiseks, eelkõige VKEde ja piiriüleste tarnijate puhul[25]. Mõlemad aruanded on osutumas
e-riigihangete lahenduste parandamisel tõhusaks. 5. Edasised sammud Komisjoni ettepanek muuta e-hanketeated,
elektrooniline juurdepääs ja elektrooniline dokumentide esitamine
kohustuslikuks ning teatises „e-hangete strateegia” esitatud meetmed on oluline
samm e-riigihangetest tuleneva kasu realiseerimise suunas. Selleks et täielikult elektrooniliste
riigihangete kasutuselevõtule veelgi aidata kaasa, on komisjon nüüd võtmas
mitmeid meetmeid, sealhulgas seadusandlik ettepanek teha e-arveldamine riigihangete
puhul pigem reegliks kui erandiks ning muud kui seadusandlikud meetmed, mille
eesmärk on veelgi toetada liikmesriike täielikult elektrooniliste riigihangete
rakendamisel. Neid meetmeid on kirjeldatud allpool[26]. 5.1. E-arveldamise
muutmine riigihangete puhul pigem reegliks kui erandiks Komisjoni hinnangul, milles on
ekstrapoleeritud riikide hinnanguid[27]
saadavale kasule, võimaldaks riigihangete puhul e-arvete kasutuselevõtt kogu
ELis säästa kuni 2,3 miljardit eurot. Selle kasu realiseerimiseks võttis komisjon
vastu ettepaneku, mille eesmärk on teha e-arveldamine riigihangete puhul
peamiseks arvete esitamise viisiks. Ülekanduvate mõjude kaudu peaks see
hõlbustama ka e-arvete kasutuselevõttu kõigi turuosaliste poolt. Valitud
lähenemisviisil on kaks tahku. Esiteks tehakse ettepanek, et riiklike
standardite vaheliste koostalitlusvõime probleemide kõrvaldamiseks antakse
Euroopa Standardikomiteele (CEN) volitused töötada välja uus Euroopa e-arvete
standard, millega standarditaks e-arves sisalduv teave, mis on hädavajalik
piiriülese koostalitlusvõime võimaldamiseks ja õigusnormidele vastavuse
tagamiseks. Teiseks nähakse ettepanekuga ette kohustada liikmesriikide
ametiasutusi aktsepteerima e-arveid, mis vastavad uuele Euroopa standardile.
Euroopa Komisjoni ettepaneku kohaselt peaks kõnealuste kohustuste jõustumise
tähtaeg olema võimalikult tihedalt seotud riigihankedirektiivides ettenähtud
e-riigihankealaste kohustuste tähtajaga. See lähenemisviis e-arvetele rakendamisele
annaks kõigile sidusrühmadele aega tegevusprobleemide lahendamiseks, tagades
samas, et kõigis liikmesriikides oleks üleminek edukas. Komisjon kutsub
liikmesriike üles käivitama nii kiiresti kui võimalik vajalikud
ettevalmistustööd, et tagada nende sätete õigeaegne täitmine. Komisjon
soovitab, et liikmesriigid teeksid e-arved kohustuslikuks kõigile
sidusrühmadele niipea, kui nad on loonud vajaliku infrastruktuuri, et hakata
neist investeeringutest võimalikult kiiresti kasu saama. Liikmesriigid peaksid
samal ajal siiski võtma kõik vajalikud meetmed tagamaks, et see ei põhjustaks
VKEdele täiendavaid kulusid ega koormust. Komisjon uurib olukorda uuesti viie
aasta jooksul pärast ülemineku tähtaega, et hinnata e-arvete rakendamise suunas
tehtud edusamme. Peamised meetmed: (1)
Euroopa Parlament ja nõukogu lepivad kokku uues
õigusraamistikus, millega tehakse uue Euroopa standardiga kooskõlas olevate
e-arvete aktsepteerimine kohustuslikuks. 5.2. Standardimise
raamistik E-arveldamist ja e-riigihankeid käsitlevad
seadusandlikud ettepanekud on küll vajalik, kuid mitte piisav eeldus täielikult
elektrooniliste riigihangete edukaks rakendamiseks kogu ELis. Vajalikud on ka
muud kui seadusandlikud meetmed, millega toetada täielikult elektrooniliste
riigihangete rakendamist. Eelkõige on vaja täiendavat standardimist, et
e-arveldamist käsitlevat seadusandlikku ettepanekut oleks võimalik rakendada. Euroopa Standardikomitee (CEN) teostab
seetõttu vajaliku standardimistöö, tuginedes komisjoni antud volitusele, mis
koostatakse hilisemas etapis. Volituses esitatakse loetelu miinimumnõuetest,
mida standard peab sisaldama. Sellele järgneb töö, milles järgitakse Euroopa
Standardikomitee tavapäraseid uute Euroopa standardite väljatöötamise
menetlusi. Kuna sellise standardi saab vastu võtta üksnes tehniline komitee,
otsustab Euroopa Standardikomitee, kas selle ülesande peaks enda peale võtma
mõni olemasolev tehniline komitee või tuleb selleks luua uus tehniline komitee.
Euroopa Standardikomitee peaks samuti jätkama oma tööd e-riigihangete alal, et
lihtsustada e-riigihangete lahendusi, edendada VKEde osalemist ja parandada
riigihangete järelevalvet e-riigihangete süsteemide kaudu. Komisjon jätkab
selliste projektide rahastamist, mis edendavad täielikult elektrooniliste
riigihangete arengut ELis, nagu e-SENS,[28]
ning tagab Euroopa Standardikomitee asjaomase töö kaasamise kõnealusesse
projekti. Liikmesriigid peaksid edendama Euroopa
Standardikomitee standardi kasutamist oma riigis, et tagada täielikult
elektrooniliste riigihangete igakülgne koostalitlusvõime. Osana mitmeaastasest finantsraamistikust tegi
komisjon ettepaneku käivitada Euroopa ühendamise rahastu[29] programm. Selle eesmärk on
toetada investeeringuid piiriüleste avalike teenuste osutamiseks, sealhulgas
e-riigihangeteks ja e-arveteks vajalikku infrastruktuuri, suurendades piiriüleste
protsesside koostalitlusvõimet. See edendaks täielikult elektrooniliste
riigihangete standardimist ka väljaspool peagi vastu võetavate õigusaktidega
reguleeritavaid valdkondi ning aitaks piirata koostalitusvõimetute siseriiklike
lahenduste kasutamist. PEAMISED MEETMED: (2)
Euroopa Standardikomitee teostab vajaliku standardimistöö, mis võimaldaks rakendada
e-riigihangete raames toimuvat e-arveldamist käsitlevat seadusandlikku
ettepanekut. Euroopa Standardikomitee standardib e-riigihankeid veelgi,
et lihtsustada nende kasutamist VKEde poolt. (3)
Euroopa Komisjon rahastab projekte, mis edendavad
koostalitlusvõimeliste e-arvete lahenduste väljatöötamist ELis (e-SENS). (4)
Euroopa Komisjoni rahastab ja toetab täielikult
elektrooniliste riigihangete (sealhulgas e-arvete) infrastruktuuri arendamist
kogu Euroopas kavandatava Euroopa ühendamise rahastu kaudu. 5.3. Täielikult
elektrooniliste riigihangete riiklikud strateegiad Liikmesriigid täidavad täielikult elektrooniliste riigihangete
reaalsuseks muutmisel olulist rolli. Seepärast õhutab komisjon liikmesriike
koostama oma riiklikud strateegiad koos üksikasjalike tegevuskavadega, et
tagada e-riigihangete ja e-arvete kasutuselevõtt riigihanke- ja e-arvete
direktiivides sätestatud tähtaegadeks. Nende strateegiate koostamine kujutab
endast võimalust vaadata täielikult elektrooniliste riigihangete praegune
keerukas struktuur (killustatud, kasutajavaenulikud ja koostalitusvõimetud
lahendused) läbi, et muuta riigihanked ratsionaalsemaks ning võimaldada avaliku
halduse ulatuslikumat moderniseerimist. Kõnealuste strateegiate elluviimiseks tuleks
välja töötada konkreetsed tegevuskavad, et: ·
näha ette vahe-eesmärgid e-riigihangete ja e-arvete kasutuselevõtuks, et jälgida riigihangete
ja e-arvete direktiivides sätestatud eesmärkide saavutamiseks tehtud edusamme; ·
reguleerida üleminekut,
valides strateegia, mis maksimeerib täielikult elektroonilistest riigihangetest
saadavat kasu. Euroopa Komisjon käivitab uuringu, et selgitada välja
e-riigihangete ja e-arvete strateegiad, mis osutuvad kõige edukamaks.
Sellega toetatakse liikmesriike nende endi poliitika hindamisel; ·
edendada lihtsustamist, halduskoormuse
vähendamist ning VKEde ja piiriüleste tarnijate osalemist täielikult elektroonilistes riigihangetes, võttes arvesse kuldraamatu
uuringu tulemusi ja e-hankemenetluste eksperdirühma seisukohti (vt punkti 4.2
lõpuosa); ·
edendada elektrooniliste sertifikaatide
arendamist ja kasutamist. Nende koostamisel võiks abi
olla sellistest vahenditest nagu PEPPOLi[30]
ettevõtte virtuaaltoimik[31]; ·
jälgida riigihangete kulu- ja peamisi
tulemusnäitajad (nt VKEde osalemine, täielikult
elektroonilistest riigihangetest saadav kasu) riigi tasandil, kasutades
e-riigihangete süsteemide loodud teavet säästu ja suurema läbipaistvuse
saavutamiseks; ·
luua koolitusprogrammid
ettevõtete (eelkõige VKEde) ning hankijate jaoks, et toetada neid kogu
üleminekuperioodi kestel. Liikmesriikidel on võimalik kasutada koolituse
rahastamiseks ja vajaduse korral vajaliku infrastruktuuri loomiseks
struktuurifonde. Selle võimaluse kasutamiseks peaksid nad lisama need
prioriteedid tulevastesse rakenduskavadesse, mis käsitlevad struktuurifondide
rakendamist ajavahemikul 2014–2020; ·
saavutada siseturu eesmärgid riiklike
strateegiate raames. Euroopa Komisjon avaldab peamised
põhimõtted, millele iga e-riigihangete süsteem Euroopas peaks vastama, et see
oleks kokkusobiv siseturuga. Suunistes käsitletakse selliseid küsimusi nagu
lihtne juurdepääs piiriüleste tarnijate jaoks (näiteks ei tohiks e-riigihangete
süsteemid sisaldada riigi omapärast tingitud andmeväljasid, mis võiksid
välistada juurdepääsu välismaiste ettevõtete jaoks), lihtne juurdepääs VKEde
jaoks, koostalitlusvõime nõuded jne. Liikmesriigid peaksid tagama, et nende
riiklikud strateegiad jõustaksid kõnealused suunised. PEAMISED MEETMED: (5)
Liikmesriigid koostavad täielikult
elektrooniliste riigihangete jaoks riiklikud strateegiad ja üksikasjalikud
tegevuskavad, et tagada rakendamine riigihangete ja
e-arvete kasutamise direktiivides ettenähtud tähtaegadeks. (6)
Euroopa Komisjon käivitab uuringu, milles selgitatakse
välja kõige edukamad e-riigihangete ja e-arvete strateegiad Euroopas. (7)
Liikmesriigid kaaluvad võimalust kasutada
struktuurifonde koolituse rahastamiseks (eelkõige VKEdele), haldussuutlikkuse
suurendamiseks ja infrastruktuuri ehitamiseks, lisades
need prioriteedid vajaduse korral oma rakenduskavadesse. (8)
Euroopa Komisjon avaldab peamised põhimõtted,
millele iga e-riigihangete süsteem Euroopas peaks vastama, et see oleks
kooskõlas siseturu põhimõtetega. 5.4. Parimate
tavade jagamine Komisjon jätkab Euroopa sidusrühmade foorumi
tööd seoses e-arvetega ning loob sarnase foorumi e-riigihangete jaoks.
Foorumite raames määratakse kindlaks edasine standardimistöö, koordineeritakse
Euroopa ja riikide algatusi ning jagatakse parimaid tavasid. Foorumid ühendavad
täielikult elektrooniliste riigihangete peamised osalised: riigi tasandi
poliitikakujundajad, ettevõtete esindajad / VKEde organisatsioonid, hankijad,
e-riigihangete ja e-arvete lahenduste pakkujad, standardimisasutused jt. Samuti käivitab komisjon uuringu, milles
määratakse kindlaks parimad tavad selliste e-riigihangete vahendite valdkonnas
nagu elektroonilised oksjonid[32]
ja elektroonilised kataloogid[33].
Neid vahendid on mõnikord väärtarvitatud – näiteks kui elektroonilise oksjoni
raames avalikustatakse pakkumused liiga varajases menetlusetapis, võivad need
soodustada tarnijate vahelist kokkumängu. Uuring peaks kindlaks tegema, kuidas
neid vahendeid saaks kõige paremini kasutada neist saadava kasu
maksimeerimiseks. E-riigihangete ja e-arvete valdkonnas näitab
komisjon ka ise eeskuju. Nagu 2012. aasta teatises[34] märgitud, läheb ta
2015. aasta keskpaigaks üle täielikult elektroonilistele riigihangetele
(e-hanketeated, elektrooniline juurdepääs ja elektrooniline dokumentide
esitamine). Infotehnoloogiakaupade- ja teenuste puhul kasutatakse e-arveid juba
alates 2009. aastast, mis on võimaldanud märkimisväärset säästu,
kiirendanud menetlusi, kaotanud vajaduse andmete kodeerimise järele jne.
Järk-järgult laiendab komisjon e-arvete kasutamise kohustust oma hangetele ka
muudes valdkondades. Nimetatud lahendused tehakse avatud lähtekoodi kaudu
liikmesriikidele kättesaadavaks, et vähendada investeerimiskulusid. PEAMISED MEETMED: (9)
Euroopa Komisjon jätkab Euroopa sidusrühmade
foorumi tööd seoses e-arvetega. Euroopa Komisjoni loob sarnase
foorumi e-riigihangete jaoks, et teha kindlaks, milline peaks olema
täiendav standardimistöö, koordineerida Euroopa ja riikide algatusi ning
vahetada parimaid tavasid. (10)
Euroopa Komisjoni algatab uuringu, milles
määratakse kindlaks parimad tavad selliste e-riigihangete vahendite valdkonnas
nagu elektroonilised oksjonid ja elektroonilised kataloogid. 6. Kokkuvõte Täielikult elektrooniliste riigihangete pakutava tohutu kasu
realiseerimiseks on hädavajalik kehtestada ELi tasandil tõhus õigusraamistik.
Seepärast kutsub komisjon liikmesriike ja Euroopa Parlamenti üles, et nad
võtaksid võimalikult kiiresti vastu uue ettepaneku, mis käsitleb
e-riigihangetes e-arvete kasutamist; see annaks selge poliitilise signaali, et
nad toetavad üleminekut e-riigihangetele. Siiski saab kasu täies ulatuses
realiseerida vaid siis, kui liikmesriigid koostavad strateegiad ülemineku
reguleerimiseks ja tegevusprobleemide lahendamiseks. Lisa:
Teatise „E-riigihangete strateegia”
meetmete rakendamise seis Peamised meetmed || Rakendamise seis (1) Euroopa Parlament ja nõukogu lepivad kokku uues õigusraamistikus, millega nähakse ette täielik üleminek e-riigihangetele. Tähtaeg: vastuvõtmine 2012. aasta lõpuks. || Pooleli: ettepanek on praegu arutusel Euroopa Parlamendis ja nõukogus; kompromiss võidakse saavutada 2013. aasta keskpaigaks. (2) Vajaduse korral ühtlustab komisjon tehnilised nõuded delegeeritud õigusaktidega. Tähtaeg: pärast uute direktiivide vastuvõtmist. || Rakendamist pärast läbivaadatud riigihankedirektiivide vastuvõtmist. (3) Komisjon esitab elektroonilise identifitseerimise, autentimise ja allkirjastamise kohta uue õigusraamistiku ettepaneku. Tähtaeg: 2012. aasta teiseks kvartaliks. || Ellu viidud: ettepanek võeti vastu 4. juunil 2012[35]. Ettepanekut arutatakse Euroopa Parlamendis ja nõukogus. (4) e-TEG (eksperdirühm) annab soovitused parimatele tavadele vastavate e-riigihangete süsteemide edendamiseks, millega lihtsustada piiriülest juurdepääsu ja kasutamist kõigi ettevõtete jaoks. Tähtaeg: 2013. aasta alguseks. || Ellu viidud: avaldatud on aruanne[36]. (5) Komisjon avaldab aruande e-riigihangete parimate tavade kohta ja edendab neid kogu ELis. Tähtaeg: 2013. aasta keskpaigaks. || Ellu viidud: aruanne on avaldatud[37]. (6) Komisjon toetab alates 2012. aasta keskpaigast PEPPOLi elementide jätkusuutlikkust. || Ellu viidud: avatud PEPPOL on loodud Belgia õiguse alusel tegutseva rahvusvahelise mittetulundusühinguna ning ta jätkab oma tööd. Komisjon jätkab PEPPOLi arengu toetamist ISA programmi meetmete kaudu. Peamised meetmed || Rakendamise seis (7) Komisjon rahastab ja toetab e-riigihangete infrastruktuuri arendamist kogu Euroopas Euroopa ühendamise rahastu kaudu. Komisjoni käivitab projektid alates 2014.-2015. aastast. || Pooleli: komisjon võttis Euroopa ühendamise rahastu asutamise ettepaneku vastu 2011. aasta lõpus ja muutis seda 2013. aasta mais; praegu arutatakse seda ettepanekut uue mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) raames. (8) Komisjon edendab struktuurifondide kasutamist, et hoogustada e-riigihangete kasutuselevõttu kogu Euroopas, nagu on sätestatud ühises strateegilises raamistikus aastateks 2014–2020. || Ellu viidud: mitmed riiklikud programmid juba sisaldavad viiteid e-riigihangetele. (9) Komisjon viib ellu e-riigihankeid käsitleva ulatusliku teavitamisstrateegia. || Pooleli: komisjon on korraldanud üritusi: kõrgetasemeline e-riigihangete konverents (juuni 2012), e-riigihangete seminar (2012. aasta detsembris). Ta on osalenud arvukatel konverentsidel ja kasutanud teabe levitamiseks mitmesuguseid võrgustikke (nt Euroopa ettevõtlusvõrgustik). (10) Komisjon korraldab alates 2012. aasta keskpaigast iga-aastaseid e-riigihangete konverentse. || Ellu viidud: 2012. aasta keskpaigas korraldati 350 osalejaga konverents. Teine konverents on plaanis pidada 18. septembril 2013. (11) Komisjon paneb aluse elektroonilistele süsteemidele, millega saab riigihankekulusid jälgida reaalajas. Tähtaeg: 2013. aasta keskpaigaks. || Pooleli: Euroopa Komisjon tellis uuringu, mis viiakse lõpule 2013. aasta keskpaigaks. (12) Komisjon avaldab e-riigihangete aastaaruande. Tähtaeg: esimene aruanne avaldatakse 2013. aasta keskpaigaks. || Ellu viidud: Vt teatise punkt 4. (13) Komisjon läheb täielikult e-riigihangetele üle 2015. aasta keskpaigaks (üks aasta enne liikmesriikide tähtaega). || Pooleli: elektroonilised hanketeated ja elektrooniline dokumentidele juurdepääs toimivad. Dokumentide elektrooniline esitamine jõuab 2013. aasta keskpaigaks katseetappi. Peamised meetmed || Rakendamise seis (14) Investeerimiskulude vähendamiseks teeb komisjon oma e-riigihangete lahendused kättesaadavaks oma infrastruktuuri loovatele liikmesriikidele. || Pooleli: Belgia võttis kasutusele komisjoni e-riigihangete süsteemi e-Prior. Norra ja Iirimaa katsetavad praegu e-PRIORit. (15) Komisjon edendab rahvusvahelist reguleerimisalast dialoogi avatud e-riigihankesüsteemide üle ning jälgib aktiivselt rahvusvahelist standardimistööd selles valdkonnas. || Pooleli: alustatud on dialoogi Ameerika Ühendriikide, Hiina ja ÜRO allasutusega UN/CEFACT[38]. [1] Täielikult elektroonilised
riigihanked tähendavad elektrooniliste sidevahendite kasutamist ja tehingute
elektroonilist töötlemist asjade, teenuste või ehitustööde riigihangete
korraldamisel avaliku sektori organisatsioonide poolt, mille puhul kogu
menetlus on alates hanketeatest kuni makseni elektrooniline. [2] http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/eprocurement/strategy/COM_2012_en.pdf
[3] http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/modernising_rules/public-procurement-indicators-2011_en.pdf
[4] http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/eprocurement/conferences/speeches/robert-hunja_en.pdf
[5] Teatised KOM(2011) 815 lõplik ja COM(2012) 750 final. [6] Käesolevas dokumendis peetakse e-riigihangete all silmas
e-hanketeateid, elektroonilist juurdepääsu ja elektroonilist dokumentide
esitamist, mis on määratletud allpool. [7] http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/modernising_rules/reform_proposals_en.htm
[8] Elektrooniliste teadete avaldamine, millega kuulutatakse
hanked välja. [9] Hankedokumentide, näiteks tehniliste kirjelduste
avaldamine internetis. [10] Pakkumuste elektrooniline esitamine äriühingute poolt
hankemenetluses osalemiseks. [11] Praegune suundumus on tsentraliseerimise suunas, mida
e-riigihangete kasutuselevõtt veelgi toetab. [12] Saadava kasu loetelu on pikem: CO2-heidete
vähenemine, rahvusvaheliste turgude avamine jne. [13] www.base.gov.pt [14] Euroopa digitaalse tegevuskava (KOM(2010) 245) eesmärk on
suurendada e-valitsuse teenuste kasutamist ELi kodanike ja ettevõtjate poolt
2015. aastaks. [15] E-valitsuse tegevuskava 2011–2015, KOM(2010) 743. [16] Rolece Hispaanias, prantsuse talitus e-Attestation
ja AVCP (Autorità Vigilanza Contratti Pubblici) äriühingu virtuaalne pass
Itaalias. [17] AVCP hinnang, mis põhineb ettevõtete ja
pakkumuste arvul, keskmisel osalemiste arvul ettevõtte kohta, dokumentide
koostamise kuludel ja personalikuludel. [18] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/information_society/data/comprehensive_databases
[19] Portugalis tehtud üleriigiline e-riigihangete uuring
(2012) näitab, et 78 % VKEdest leidis, et need suurendavad
läbipaistvusest, ja 50 % leidis, et need tihendavad konkurentsi. Vt ka http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/business-environment/files/smes_access_to_public_procurement_final_report_2010_en.pdf [20] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0712:FIN:et:PDF
[21] Uuringu teostas IDC Italia ja Capgemini: http://ec.europa.eu/dgs/internal_market/tenders/2011-097-c/download_en.htm
[22] Kasutuselevõttu hinnatakse selliste riigihangete maksumuse
alusel, mille raames ettevõtjad esitasid ELis pakkumused elektrooniliselt,
jagatuna riigihangete kogumaksumusega ELis. [23] Hankijate arv ELis jääb vahemikku 250 000 –
300 000. [24] http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/e-procurement/golden-book/index_en.htm
[25] http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/e-procurement/expert/index_en.htm
[26] Kõik käesolevas dokumendis ette pandud meetmed on
kooskõlas mitmeaastase finantsraamistikuga (2007–2013) ja uue finantsraamistiku
(2014–2020) ettepanekuga. [27] Euroopa turujärelevalve foorumi konsulteerimise käigus
Rootsi ja Taani e-arveldust käsitlevatelt riiklikelt foorumitelt saadud vastus. [28] E-SENSi eesmärk on konsolideerida praeguse suuremahuliste
katseprojektide tegevussuuna peamised tulemused konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi raames.
http://www.esens.eu Toetuslepingu (praegu
viimistlemisel) allkirjastamise korral saab e-SENSist ELi kaasrahastatav
projekt. [29] Vt KOM(2011)676, KOM(2011)665 ja COM(2013)329, 23. mai
2013. [30] http://www.peppol.eu/. [31] http://www.peppol.eu/peppol_components/virtual-company-dossier
[32] Elektrooniline oksjon on spetsiifiline hankemenetlus, mis
on täielikult elektrooniline. [33] Elektrooniline kataloog on vahend, mille abil saab saada
ja hinnata pakkumusi struktureeritud vormis, s.o kataloogina. [34] Vt joonealuses märkuses 2 osutatud teatis KOM(2012)179
(lõplik). [35] http://europa.eu/newsroom/calendar/event/363056/commission-adopts-proposed-regulation-on-eid-and-esignature
[36] http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/e-procurement/expert/index_en.htm [37] http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/e-procurement/golden-book/index_en.htm
[38] http://www.unece.org/cefact.html