EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012JC0019
JOINT COMMUNICATION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL Developing a European Union Policy towards the Arctic Region: progress since 2008 and next steps
ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Euroopa Liidu Arktika-poliitika arendamine: alates 2008. aastast tehtud edusammud ja järgmised meetmed
ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Euroopa Liidu Arktika-poliitika arendamine: alates 2008. aastast tehtud edusammud ja järgmised meetmed
/* JOIN/2012/019 final */
ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Euroopa Liidu Arktika-poliitika arendamine: alates 2008. aastast tehtud edusammud ja järgmised meetmed /* JOIN/2012/019 final */
ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA
NÕUKOGULE Euroopa Liidu Arktika-poliitika arendamine:
alates 2008. aastast tehtud edusammud ja järgmised meetmed Kokkuvõte Arktika kliimamuutuste ja majandusarengu
kiirenedes peaks Euroopa Liit tihendama koostööd oma sealsete partneritega, et
üheskoos tegeleda keskkonna kaitsmise probleemiga, tagades seejuures piirkonna
jätkusuutliku arengu. Kusagil ei ole kliimamuutused nähtavamad kui Arktikas,
mis on Maa keskkonna- ja kliimasüsteemi elutähtis ja haavatav osa. Arktika merejää
sulab kiiresti, põhjustades isekiirenevat ülemaailmset soojenemist[1] ning mõjutades ökosüsteeme ja
põliselanike traditsioonilisi elatusvahendeid. Käesolevas komisjoni ja kõrge esindaja
ühisteatises põhjendatakse ELi Arktika küsimuste lahendamises aktiivsema
osalemise vajalikkust. See järgneb Euroopa Komisjoni poolt ELi nimel esitatud
taotlusele saada Arktika Nõukogus alalise vaatleja staatus, mille
allkirjastasid asepresident Ashton ja volinik Damanaki, ning kõrge esindaja /
asepresident Ashtoni visiidile Arktikasse (Rovaniemisse, Kirunasse ja
Teravmägedele) 2012. aasta märtsis. Alates 2008. aastast (komisjoni esimese
Arktikat käsitlevateatise vastuvõtmisest) on EL end kehtestanud Arktika
põhilise toetajana. EL on suurendanud teadlikkust oma mõjust Arktika
keskkonnale ja Arktika säästva arengu potentsiaalist nii kohaliku elanikkonna
kui ka ELi hüvanguks. Arktika kiired kliimamuutused annavad
tõepoolest kaaluka põhjuse ELi pühendumisele keskkonnakaitsele ja
kliimamuutuste vastasele võitlusele. EL peab rohkem investeerima ka Arktika
kliimamuutuste uurimisse, kuna see kujutab endast edasiste ülemaailmsete ja
piirkondlike meetmete alust. · 2005–2010 oli Arktikas siiani kõige soojem periood. · Arktika ookean muutub järgneva 30–40 aasta jooksul suviti peaaegu jäävabaks. · 2003–2008 andsid Arktika liustikud, jääkate ja Gröönimaa mandrijää maailmamere ülemaailmsest tõusust üle 40 %. (Allikas: Arktika seire- ja hindamisprogramm, 2011. aasta hinnang sellele, kuidas kliimamuutused mõjutavad Arktika lund, vett, jääd ja igikeltsa) Arktika muutuv maastik on avanemas uutele
transpordikoridoridele ning nii loodusvarade kui ka mineraalide
kasutuselevõtule. Ehkki see toob kasu piirkonna ja maailmamajandusele, mõjutab
see ka Arktika õrna keskkonda, kui protsessi ei juhita äärmiselt hoolikalt.
Selle tagamiseks, et majandusvõimalused ei tuleks kõige kõrgemate
keskkonnastandardite ja Arktika ainulaadse keskkonna säilitamise arvelt, on
vaja uut tehnoloogiat ja laialdast teadmistebaasi. · US Geological Survey 2009. aasta andmete kohaselt asub Arktikas 13 % avastamata nafta- ja 30 % avastamata gaasivarudest. · Euroopast Aasiasse kulgev Põhja-meretee võiks lühendada kaubalaevadel Vaiksest ookeanist Atlandi ookeani jõudmiseks kuluvat aega ligikaudu kolmandiku võrra. Näiteks merereis Yokohamast läbi Suessi kanali Londonisse on 11 447 meremiili pikk, Põhja-meretee kaudu ligikaudu 7 474 meremiili pikk. · 88 % ELi rauamaagist kaevandatakse Barentsi piirkonnas. · Arktikas elab ligikaudu 4 miljonit inimest. Põliselanikud moodustavad Arktika elanikkonnast kokku ligikaudu 10 %. Arktika on kasvava
strateegilise tähtsusega piirkond. Arktika on näide edukast rahvusvahelisest
koostööst piirkonna rahu ja julgeoleku tagamisel. Sellise koostöö positiivseks
näiteks on hiljutine leping Norra Kuningriigi ja Venemaa Föderatsiooni vahel,
milles käsitletakse Barentsi mere ja Arktika ookeani merealade piiritlemist ja
koostööd. Arktika riigid teevad koostööd kehtivate rahvusvaheliste õigusaktide
alusel, millest nimetamisväärsem on ÜRO mereõiguse konventsioon. Juhtiva piirkondliku
organisatsioonina on kerkinud esile Arktika Nõukogu, milles on esindatud kõik
Arktika riigid ja põlisrahvad. Euroopa Liidul on tähtis roll sellise eduka
koostöö toetamisel ja piirkonna praeguste probleemide lahendamisele
kaasaaitamisel. Euroopa Liit on maailmas kõige kaalukam rahvusvaheline
organisatsioon, mis toetab kliimamuutustega võitlemisel aktiivsemaid
rahvusvahelisi püüdlusi, arendades alternatiivseid energiaallikaid,
ressursitõhusust ja kliimamuutuste uuringuid. Arktika Nõukogusse kuulub kolm
ELi liikmesriiki (ja koos Islandiga tulevikus võib-olla neli). Euroopa Liit on
ka Arktikast pärit tooraine ja kaupade tähtis sihtkoht. Seetõttu mõjutab
Arktika sidusrühmi mitu ELi poliitikavaldkonda ja määrust. Euroopa Liit soovib
teha Arktika piirkonna partneritega tihedamat koostööd, et suurendada oma
teadlikkust nende muredest ja läheneda ühistele probleemidele üheskoos. ELi Arktikaga seotud panuse elemendid: – Võitlus kliimamuutustega: EL püsib oma Kyoto eesmärgi täitmisel graafikus, on sätestanud oma kasvuhoonegaaside heite 20 % vähenduse kohustuse õigusaktides ja on pühendunud pikaajalisele eesmärgile vähendada 2050. aastaks oma heiteid 80–95%. – Arktika keskkonna uurimine: komisjon hindas esmakordselt ELi praegust ja tulevast ökoloogilist jalajälge Arktikas, millest ilmnes, et ELil on märkimisväärne mõju Arktika sotsiaalmajanduslikele ja keskkonnaaspektidele. – Põhja jätkusuutlikku arengusse investeerimine: EL panustab oma Arktika-piirkonna ja naaberalade majandus-, sotsiaal- ja keskkonnapotentsiaali arendamisse 2007.–2013. aastal üle 1,14 miljardi euro. – Tulevase ebakindluse vähendamine ja muutuste seire Arktikas: EL panustas Arktika rahvusvahelisse uurimisse teadusuuringute seitsmenda raamprogrammi kaudu ligikaudu 200 miljonit eurot ELi vahendeid. – Laevandus ja mereohutus: kuna ligikaudu 90 % ELi väliskaubandusest toimub meritsi, on ELil märkimisväärne kogemus laevanduse, laevaehituse, satelliitnavigatsiooni, otsingute ja pääste ning sadamataristu arendamise vallas. Käesolevas teatises vaadatakse üle ELi
Arktikaga seotud panus alates 2008. aastast ning seatakse Arktika piirkonna
partneritega tehtava tulevase koostöö siht. Valides laiapõhjalise
lähenemisviisi Arktika küsimustele, rõhutatakse käesolevas uues ühisteatises
vajadust järjekindla ja suunatud ELi lähenemisviisi järele, tuginedes tema
tugevustele ja edendades vastutustundlikku arengut, pidades kõigi Arktika
sidusrühmadega tihedamat dialoogi ja tehes nendega tihedamat koostööd. Komisjon ja kõrge esindaja teevad ettepaneku arendada ELi Arktika-poliitikat edasi. Euroopa Liit: – toetab teadusuuringuid ja kanaliseerib teadmisi, et lahendada Arktika keskkonna ja kliimamuutustega seonduvaid probleeme; – tegutseb vastutustundlikult, panustamaks selle tagamisse, et Arktika majandusareng tugineks loodusvarade säästvale kasutamisele ja keskkonnaalasele oskusteabele; – tihendab oma konstruktiivset koostööd ja dialoogi Arktika riikide, põliselanike ja teiste partneritega. Käesoleva ühisteatise esimeses osas teevad
komisjon ja kõrge esindaja ettepaneku mitmeks elemendiks, mis moodustavad osa
ELi konstruktiivsetest Arktika-meetmetest, et tagada säästev areng ja edendada
ökosüsteemi tõhusat valitsemist. Teatise teise osaga vastatakse nõukogu
taotlusele võtta järelmeetmeid seoses tema järeldustega Arktika küsimuste kohta[2] ja Euroopa Parlamendi
resolutsiooniga ELi jätkusuutliku Kaug-Põhja poliitika kohta[3]. Aruandes rõhutatakse järjest
ulatuslikumaid meetmeid, mida EL piirkonnas ette võtab, ja vaadatakse läbi
2008. aasta novembris avaldatud komisjoni teatises „Euroopa Liit ja
Arktika piirkond”[4]
käsitletud küsimused. Täiendav üksikasjalik teave käesolevas teatises
käsitletud poliitikavaldkondades tehtud edusammude kohta on esitatud kahes
kaasnevas dokumendis: 1. komisjoni talituste töödokument „Euroopa
Liidu Arktika-poliitika arendamise tegevusülevaade”; 2. komisjoni talituste töödokument „Kosmos ja
Arktika”. Lisaks osalevad
komisjon ja kõrge esindaja ulatuslikus dialoogis ja konsulteerimises Arktika
riikide, põliselanike ja muude asjaomaste sidusrühmadega. See aitab ELi tema
poliitilise hoiaku edasisel täpsustamisel ja selle tagamisel, et ELi tulevasel
panusel Arktikasse on piirkondlike sidusrühmade toetus ja sellega toetatakse
Arktika riikide ühismeetmeid. Komisjon ja kõrge esindaja ootavad arutelusid
nõukogu ja Euroopa Parlamendiga käesoleva teatise üle. I osa. Probleemidega tegelemine: tulevikuplaanid 2008. aastal sõnastas komisjon kolm peamist
poliitilist eesmärki: –
Arktika kaitsmine ja säilitamine, arvestades
kohaliku elanikkonnaga; –
loodusvarade säästva kasutamise edendamine; –
rahvusvaheline koostöö. Alates 2008. aastast võetud ELi meetmetel on
olnud käegakatsutavad tulemused[5]
keskkonnakaitse, teadusuuringute ja majandusarengu valdkonnas ning eriline
pühendumine Arktika keskkonna kaitsmisele jääb ELi Arktika-poliitika nurgakiviks.
Arvestades aga kiireid muutusi Arktikas, on aeg nüüd küps ELi poliitilise
hoiaku täpsustamiseks, laiema lähenemisviisi kohaldamiseks ja selle
seostamiseks Euroopa 2020. aasta aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu
tegevuskavaga, jätkates kõigi selliste jõupingutuste toetamist, millega
tagatakse Arktika tundliku keskkonna tõhus valitsemine. Lisaks peaks EL Arktika
küsimustes osalemisega toetama sealsete riikide jõupingutusi ning võtma arvesse
põliselanike ja kohalike kogukondade vajadusi. Nii sõnastatakse käesolevas dokumendis
lühidalt edasised sammud, mis võib kokku võtta kolme sõnaga: teadmised,
vastutus ja osalemine. 1. TEADMISED Ülemaailmse
temperatuuri võimaliku tõusu kontekstis on vaja kõigutamatut teaduslikku
arusaamist Arktika kliimamuutuste ulatusest ja kiirusest ning sellest, kuidas
see mõjutab ülejäänud maailma. Arktika säästev areng tugineb suuresti selle
pidevale mõõtmisele, kuidas laienev inimtegevus mõjutab tundlikku keskkonda.
Seetõttu suunab EL oma meetmed teadmistele: et parandada arusaamist Arktikast,
investeerides selle uurimisse, arendades piirkonna kosmoseseiret, toetades
teabe- ja seirevõrgustikke, kogudes samas oskusteavet ja arendades tehnilisi
oskusi. 1.1 Keskkonnaalase oskusteabe ja
dialoogi arendamine ning Arktika keskkonna kaitse tõhustamine EL pühendub
ülemaailmse keskkonna kaitsele ja toetab iga püüdlust Arktika tundliku
keskkonna tõhusa valitsemise tagamiseks. ·
EL teeb teistega koostööd võitlemisel ülemaailmsete
kliimamuutustega, Arktika keskkonna kaitsmisel ning neid probleeme lahendada
aitavate teaduspõhiste teadmiste parandamisel. ·
Näiteks 2012. aasta aprillis ühines Euroopa
Komisjon kliima ja puhta õhu kaitse koalitsiooniga, et vähendada lühiealise
kliimamõjuga saaste tekitamist. See algatus peaks täiendama vajalikke ÜRO
jõupingutusi kasvuhoonegaaside heidete ülemaailmsel vähendamisel. ·
EL soovib ÜRO keskkonnaprogrammi egiidi all
kehtestada õiguslikult siduva ülemaailmse õigusakti, mis hõlmaks tervet
elavhõbeda kasutamise elutsüklit, mis on Arktika seisukohast erilise
tähtsusega. 1.2 Tulevaste probleemide
lahendamine teadusuuringute abil Strateegia „Euroopa 2020” strateegiliste
juhtalgatuste „Innovatiivne liit”,[6]
ja „Horisont 2020”[7]
(2014.–2020. aastaks kavandatav investeerimisprogramm) raames suunab komisjon
ELi teadus- ja innovatsioonipoliitika ümber meie ühiskonna ees seisvate
probleemide lahendamisele. Nende probleemide hulka kuuluvad kliimamuutused,
energia- ja toorainenappus, tervishoid ja demograafilised muutused ning
kindlustatus vee ja toiduainetega. Eesmärk on saavutada tegevuspoliitika
seisukohast olulisi tulemusi, millest oleks kasu majanduslikke ja poliitilisi
otsuseid tehes. „Horisont 2020” kavandatavat eraldist (80 miljardit eurot) on
võrreldes eelnevate ELi teadusuuringute programmidega märkimisväärselt suurendatud
ja see lubab ELil Arktika uurimisse veelgi rohkem panustada. Lisaks sellele
komisjon: ·
jätkab pöördumist muude piirkondade, sealhulgas
Arktika Nõukogu liikmete poole, otsides rahvusvahelisi lahendusi Euroopast
ulatuslikumatele ühiskondlikele probleemidele; ·
tihendab Arktika piirkonna partneritega tehtavat
koostööd teadusuuringute taristu kasutuselevõtul, mida on vaja arendada
rahvusvahelises ulatuses. Seetõttu taotleb EL ulatuslikku koostööd
riikidega, mis tegelevad interdistsiplinaarsete Arktika uuringutega ja
teadusuuringute taristu loomisega. Arktika uuringuprogrammide kooskõlastamine
suurendab oluliselt teadmisi ja nende tõhusust, maksimeerides ühtlasi nende
mõju. Piisavalt võetakse arvesse probleemide
sotsiaal- ja majanduslikku mõõdet, näiteks kliima- ja keskkonnamuutusi ning
nende mõju kohalikule elanikkonnale ja majandustegevusele. 1.3 Teabe kasutamine Olemasolevate infoallikate koondamine on parim
viis selle kindlustamiseks, et poliitikakujundajad oleks hästi informeeritud ja
et Arktika arendamine saaks jätkuda viisil, mis on vastutustundlik ning toob
kasu sealsetele riikidele ja kohalikele kogukondadele: ·
tuginedes veelgi suuremas ulatuses märgilisele
aruandele „ELi ökoloogiline jalajälg Arktikas ja hinnang poliitikale”,[8] edendab komisjon info jagamist
Arktika riikide ja teiste huvitatud isikutega, et toetada poliitika kujundamist.
See hõlmaks ka infot, mis on saadud operatiivseire ja jälgimise, kaugseire,
teadusuuringute ning kogukonnapõhise seire ja traditsiooniliste teadmiste teel. ·
Komisjon rakendab eelarvepädeva institutsiooni
poolt heaks kiidetud ettevalmistavat meedet, mille eelarve on üks miljon eurot
ja mille raames hinnatakse strateegiliselt Arktika arendamise mõju. Projekti
raames uuritakse veel kord ka 2008. aasta teatises antud soovitust uurida
võimalust Euroopa arktilise teabe keskuse loomiseks ja sel eesmärgil testitakse
Arktika teabeplatvormi teostatavust, mis tugineks ELis ja väljaspool seda
asuvate juhtivate Arktika uurimise keskuste ja ülikoolide võrgustikule. EL teeb Arktika
riikidega koostööd seire- ja järelevalvesuutlikkuse, sealhulgas satelliitide
kasutamise tõhustamisel. ·
Maa ümber tiirlevad satelliidid on Arktika
seisukohast hädavajalikud side-, navigatsiooni- ja seirevahendid. ELi
satelliidiprogrammidega toetakse piirkonnas elavaid ja töötavaid inimesi juba
märkimisväärselt. Galileo ning ülemaailmse keskkonna- ja turvaseire programmi
uute Sentineli satelliitide kavandatava kasutuselevõtuga paraneb olukord
veelgi. Sentineli satelliidid lubavad kontrollida merejää paksust ja ulatust.
Lisaks võiks nendega kaasa aidata Arktika Nõukogu liikmesriikide vahel hiljuti
sõlmitud otsingu- ja päästelepingu rakendamisele. ·
Koostöös liikmesriikidega arendab EL 2020. aastaks
välja platvormi, mille abil jagada andmeid merede olukorra kohta Euroopas ja
selle ümber ning kõrgresolutsiooniga merepõhjakaarte. Merepõhjakaardid võiksid
kaasa aidata Arktika turvaliste mereteede väljaselgitamisele. ·
EL toetab ühise keskkonnateabesüsteemi algatust ja
loob andmetele Interneti kaudu juurdepääsu pakkuva võrgustiku, samuti toetab ta
hiljuti loodud püsivat Arktika vaatlusvõrku (SAON), mille eesmärk on toetada
rahvusvahelist jõupingutust seoses kogu Arktikat hõlmavate kooskõlastatud seire
ning andmete jagamise süsteemidega, mis täidavad ühiskondlikke, eelkõige
keskkonna, sotsiaalvaldkonna, tervishoiu, majandus- ja kultuuriküsimustega
seonduvaid vajadusi. 2. VASTUTUS ELil on Arktikaga tihedad sidemed, mitte
ainult ajaloolisest, majanduslikust ja geograafilisest vaatepunktist, vaid ka
sellepärast, et ta on loodusvarade importija, kes tunneb ühtlasi muret
ülemaailmse keskkonna pärast ja vastutab selle eest. Arktika pakub nii
probleeme kui ka võimalusi, mis märkimisväärselt mõjutavad tulevaste
põlvkondade eurooplaste elu. Kõnealuste probleemide ja võimalustega kaasneb
vastutus. EL usub, et ta peaks andma Arktikaga seonduvate probleemide
lahendamisse vastutustundliku panuse, kasutades selleks oma rahastamisprogramme
ning edendades piirkonna loodusvarade ohutut ja säästvat haldamist ja
kasutamist. 2.1 Säästva arengu rahastamine
ELi poolt Möödunud aastatel on ELi regionaalarengu
rahastamise ning teiste koostööprogrammide ja –lepingute raames tehtud Arktika
arendamisse märkimisväärseid investeeringuid. Mõnede programmide geograafiline
ulatus hõlmab lisaks ELi liikmesriikidele ka Gröönimaad, Islandit, Norrat ja
Venemaa Föderatsiooni. ·
Tugevdades ja sidudes erinevaid tema kasutuses
olevaid rahastamisalgatusi (Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF), Euroopa
Sotsiaalfond, Ühtekuuluvusfond, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond,
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond ning ühinemiseelse abi rahastamisvahend),
saab EL positiivselt mõjutada Arktika arengut kohalike kogukondade ja
põliselanike hüvanguks. Strateegia „Euroopa 2020” vaimus oleks komisjon valmis
asjaomaste liikmesriikidega arutama seda, kuidas 2014.–2020. aasta mitmeaastase
finantsraamistiku rahastamisvõimalused saaksid selle eesmärgi saavutamisele
kaasa aidata. On oluline tagada, et ELi poolt rahastatavad programmid oleksid
tõhusad, juurdepääsetavad ja vastaksid kohaliku elanikkonna arenguvajadustele. ·
EL on suurima panustajana pühendunud põhjamõõtme
keskkonnakaitsepartnerluse toetusfondile, millest toetatakse Arktika Barentsi
piirkonna keskkonna- ja tuumasaaste likvideerimise meetmete projekte.
8,2 miljoni euro suuruse toetuse raames jätkub töö Arhangelski vee ja
kanalisatsiooni munitsipaalteenuste projekti kallal. Projektiga vähendatakse
töötlemata reovee sattumist keskkonda ja parandatakse energiatõhusust. ·
Tulevaste välistegevuse valdkonna, piirkondliku ja
piiriülese koostöö programmide (nt põhjapoolsete äärealade programmi)
geograafilist ulatust ja prioriteete võiks laiendada, et võimaldada
polaarpiirkonna koostööd ja tagada ELi poolt toetatava arengu maksimeerimine
terves Arktikas. 2.2 Loodusvarade säästva
haldamise ja kasutamise edendamine Arktika riikidel ja ELil on ühine huvi selle
tagamisel, et Arktika loodusvarasid nii maal, merel kui ka merepõhjas ja selle
all kasutataks säästlikult, ohustamata sealset keskkonda ja tuues kasu
kohalikele elanikele. ·
Arktikas kaevandamise ja nafta tootmise
suurendamiseks teeb EL koostööd sealsete partnerite ja erasektoriga, et töötada
välja keskkonnasõbralik ja väikese riskiga tehnoloogia, mida kaevandussektor
saaks kasutada. Põhjast pärit kaevandusettevõtjad ning ülikoolid ja teadlased on
tähtsad partnerid näiteks sellistes teadusuuringute seitsmenda raamprogrammi
projektides nagu ProMine[9]
ja I²Mine[10].
27. oktoobril 2011 esitas komisjon määruse ettepaneku, milles
käsitletakse avamerel nafta ja gaasi geoloogilise luure, uuringute ja tootmise
ohutust[11]. ·
Komisjoni ettepanekus ELi ja Gröönimaa vahelise
tugevama partnerluse kohta nähakse ette koostöövõimalus ka seoses Gröönimaa
keskkonna kaitsmisega, tagades seejuures tema majanduse arendamise ja
mitmekesistamise. Partnerlus lubaks tõhustada dialoogi ka loodusvarade vallas,
et jagada oskusteavet ja kogemusi. ELi-Gröönimaa partnerluse
raames allkirjastati 13. juunil mineraalide valdkonna koostööd käsitlev
eelleping. ·
Ka Arktikat läbivat meretransporti tuleks arendada
säästvalt. Kuigi lähitulevikus puudub Arktika vete aastaringse laevatatavuse
perspektiiv, on EL valmis säästva meretranspordi arendamisel kaasa lööma,
näiteks Põhja-mereteel. Selle valdkonnaga seondub oluline ohutusalane ja
keskkonnamõju. Komisjon ja ELi liikmesriigid hoiavad silma peal Arktika
meretranspordi arengul, sealhulgas kauba- ja matkelaevade liiklusel ning selle
tihedusel Põhja-mereteel, Loodeväilas ja Arktika vetes üldiselt, samuti
rannikuriikide tavadel ja nõuetel, mis mõjutavad rahvusvahelist meresõitu.
Komisjoni ja liikmesriikide kaudu toetab EL kohustusliku nn polaarkoodeksi
väljatöötamist Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni poolt. Ka 2014. aastal
toimima hakkav globaalne navigatsiooni ja positsioneerimise satelliitsüsteem
Galileo peaks Arktikas koostoimes sarnaste süsteemidega toetama ohutuse ning
otsingu- ja päästevõime parandamist. ·
Kuna laevaõnnetused võivad keskkonda oluliselt
kahjustada, toetab komisjon Euroopa Meresõiduohutuse Ameti abiga Arktika
Nõukogu tööd hädaolukordadeks valmisoleku, ennetus- ja reageerimismeetmete
vallas, samuti võtab ta järelmeetmeid Arktika merelaevanduse 2009. aasta
hinnangu mereohutusalaste soovituste osas. ·
Energia ja toorainete olulise tarbija, importija ja
tehnoloogia tarnijana on EL huvitatud Arktika riikide toorainepoliitika
arengust. EL soovib luua stabiilse ja pikaajalise partnerluse selliste
tarnijatega nagu Kanada, Norra, Venemaa Föderatsioon, Ameerika Ühendriigid ja
muud asjakohased partnerid. Toorainestrateegia[12]
välissamba raames rakendab EL asjaomaste Arktika riikidega aktiivselt prioriteetset
toorainediplomaatiat, et kindlustada juurdepääs toorainele eelkõige
strateegilise partnerluse ja poliitikadialoogi kaudu. Lisaks annaks
loodusvarade säästlik haldamine märkimisväärse panuse näiteks Barentsi
piirkonna sotsiaalsesse ja majanduslikku arengusse. ·
Kolmandik Arktikas püütavast kalast müüakse Euroopa
turul. Uuringuist nähtub, et see suhtarv võib soojeneva mere tõttu põhja poole
liikuvate kalavarudega seoses suureneda. EL on huvitatud hea koostöö tagamisest
Arktika riikidega mere bioloogiliste ressursside säästval haldamisel. EL
toetab Arktika kalavarude säästvat kasutamist vastavalt usaldusväärsetele
teadusnõuannetele , pidades samas kinni kohalike rannikukogukondade õigustest.
Seejuures toetab EL jätkuvalt ettevaatuspõhimõtet, mille kohaselt enne uute
kalapüügivõimaluste kasutamist neis Arktika avamere osades, mis ei ole veel
hõlmatud rahvusvahelise kaitse- ja haldussüsteemiga, tuleks kehtestada
kalavarude säilitamise ja haldamise õigusraamistik. Komisjon tõstatas avamere
kalavarude ühise haldamise vajaduse küsimuse ka Põhja-Atlandi
kalandusministrite konverentsi kohtumistel. Põhimõtteliselt võiksid
piirkondlikud kalandusorganisatsioonid selle küsimuse lahendamiseks laiendada
oma geograafilist tegevusraadiust. ·
Hülgepüügi valdkonnas annab komisjon enne 2012.
aasta lõppu aru määruse 1007/2009 rakendamisest ELi liikmesriikides, sealhulgas
erandi rakendamisest, mis lubab kaubelda hülgetoodetega, mis on saadud
inuittide ja teiste põliselanike kütitud hüljestest ja millest nad saavad oma
elatise. EL austab seoses selle määrusega WTOs ja Euroopa Liidu Kohtus
käimasolevate menetluste tulemust. ·
EL uurib innovaatilise majandustegevuse, näiteks
säästva turismi, sealhulgas ökoturismi ja taastuvenergiasektorite
edasiarendamise potentsiaali. Arktika turism, eelkõige matkelaevu kasutav, on
tõepoolest elavnemas. Komisjon toetab Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis,
Arktika Nõukogus ja muudes organisatsioonides toimuvaid arutelusid ja
uuringuid, kus käsitletakse matkelaevade ohutuse suurendamist Arktikas, eelkõige
piiratud otsingu- ja päästevõimega aladel, osaledes ka ise nii aruteludes kui
ka uuringutes. ELi nii piirkondlike kui ka piiride- ja riikideüleste Arktikat
hõlmavate programmidega toetatakse mitmeid projekte, mille raames üritatakse
sealsele turismile läheneda uue nurga alt,[13]
näiteks Põhjapoolsete äärealade reisijuhi projekt,[14] mille raames arendatakse
turistidele suunatud uuenduslikke teabeteenuseid. 3. OSALEMINE EL kavatseb tihedas koostöös oma
liikmesriikide, viie ELi mittekuuluva Arktika riigi ja kohalike elanike,
sealhulgas põliselanikega täpsustada oma arenevat Arktika-poliitikat. Arktika
riigid täidavad piirkonnas tähtsaimat rolli nii üksikult kui ka piirkondlikes
organisatsioonides. EL tunnistab, et Arktika ookeani suhtes kohaldatakse ulatuslikku
õigusraamistikku, sealhulgas ÜRO mereõiguse konventsiooni ja muid asjaomaseid
rahvusvahelisi õigusakte[15]
ning peab ÜRO mereõiguse konventsiooni Arktika ookeani haldamise põhialuseks.
EL tunnustab ka Arktika riikide vahel ja erinevatel Arktika piirkondlikel
foorumitel juba tehtavat märkimisväärset rahvusvahelist koostööd. Arktika
piirkonna hea rahvusvahelise koostöö hoidmine ja piirkonna stabiilsuse
toetamine on Euroopa Liidu põhihuvi. EL peab Arktika Nõukogu piirkonna peamiseks
rahvusvaheliseks koostööfoorumiks. Komisjoni talitused, Euroopa välisteenistus
ja ELi ametid on osalenud Arktika Nõukogu kohtumistel ad hoc
vaatlejatena ja aktiivselt osalenud selle töörühmade töös. Komisjon taotles ELi
nimel 1. detsembril 2008 Arktika Nõukogu alalise vaatleja staatust. Kuna 2011.
aasta mais võeti vastu vaatlejate heakskiitmise kriteeriumid, esitas komisjon
2011. aasta detsembris ajakohastatud teabe Arktika Nõukogu eesistujale Rootsi
välisministrile Carl Bildtile adresseeritud kirjas, millele kirjutasid üheskoos
alla asepresident Ashton ja volinik Damanaki. Arktika Nõukogu poolt
kindlaksmääratud kujul vaatlejastaatus lubaks ELil intensiivistada koostööd ja
anda positiivse panuse nõukogu töösse. See lubaks Euroopa Liidul
üksikasjalikult mõista Arktika partnerite muresid ning see on oluline ELi enda
sisepoliitika väljatöötamisel. Vaatlejastaatus täiendaks ELi osalemist Arktika
asjades Barentsi Euroarktilise Nõukogu ja põhjamõõtme kaudu. ELi osalemine
hõlmab järgnevat: ·
EL soovib tihendada kahepoolse dialoogi raames tehtavat
Arktikaga seotud koostööd kõigi partneritega: Kanada, Islandi, Norra, Venemaa
Föderatsiooni ja Ameerika Ühendriikidega. ·
ELi osalemist Arktika küsimustes suurendab veelgi
Islandi ELiga ühinemise väljavaade (Island esitas ELiga ühinemise taotluse
2009. aasta juunis) ning see aitab kaasa ühiste probleemide lahendamisele.
Käimasolevad ühinemisläbirääkimised loovad täiendava raamistiku teatavate
Arktikaga seonduvate poliitikavaldkondade arutamiseks. ·
Gröönimaa osas on suhted ELiga kindlaks määratud
ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse ja ELi-Gröönimaa
laiaulatusliku partnerlusega. 7. detsembril 2011 esitas komisjon õigusakti
ettepaneku,[16]
et uuendata partnerlust 2014.–2020. aastaks. Tulevase partnerluse osana on
komisjon välja pakkunud tõhustatud dialoogi Arktika küsimustes, mis lubaks ELil
mitte ainult paremini mõista kaugeid Arktika kogukondi, vaid jagada ka
väärtuslikku oskusteavet ühist huvi pakkuvates küsimustes. ·
On äärmiselt oluline, et Arktika elanike seisukohti
võetaks arvesse majandusarengu küsimustes. EL uurib sobivaid võimalusi selle
tagamiseks, et Arktika põliselanike esindajaid informeeritaks neid mõjutavatest
ELi poliitikavaldkondadest, et nendega neis küsimustes konsulteeritaks ning et
neile tagataks sobiv platvorm oma probleemide esitamiseks ELi
institutsioonidele ja avalikkusele. Sel eesmärgil suurendavad komisjon ja ELi
välisteenistus jõupingutusi põliselanikega regulaarse dialoogi pidamiseks. ·
EL suurendab oma osalemist asjaomastes
rahvusvahelistes võrgustikes sellistes Arktika küsimustes nagu elurikkus,
ökosüsteemipõhine haldamine, püsivad orgaanilised saasteained, merekaitsealad,
rahvusvaheline meretransport, keskkonna- ja mereohutusnõuded. Seejuures tuleks
tugineda kehtivale rahvusvahelisele õigusele, rahvusvahelistele konventsioonidele
ja lepingutele ning koostööle rahvusvaheliste organisatsioonidega, nagu ÜRO,
Arktika Nõukogu ja Rahvusvaheline Mereorganisatsioon. EL kaalub ka võimalusi,
kuidas toetada Arktika Nõukogu poolt vastuvõetud lepingute tõhusat rakendamist. ·
Komisjon jätkab rahvusvaheliste partneritega
koostööd aruandluse ja merekeskkonna seisundi hindamise valdkonnas. Komisjon
jätkab ka piiriülese keskkonnamõju strateegilist hindamist, täites Espoo
konventsiooni[17].
Komisjon on jätkanud näiteks Espoo konventsiooni alast dialoogi Venemaa
Föderatsiooniga, kes algatas 2011. aasta juulis nimetatud konventsiooni
ratifitseerimiseks riigisisese menetluse. Lisaks on ELi ja Venemaa
moderniseerimispartnerluse raames tihendatud koostööd keskkonnaseire
valdkonnas. ·
Ökosüsteemi haldamise vallas jätkab EL tööd
Kirde-Atlandi merekeskkonna kaitse Oslo ja Pariisi konventsioonide (OSPAR)
raames, et luua Arktikas merekaitsealade võrgustik ning hinnata praeguste
meetmete sobivust nafta- ja gaasi tootmise haldamiseks äärmuslikes kliimatingimustes,
arvestades selle võimalikku keskkonnamõju. Komisjon ja ELi ametid osalevad
selle valdkonna töös ka Arktika Nõukogu Arktika merekeskkonna kaitse töörühma
koosseisus. Samal ajal soovitab EL pädevates ÜRO asutustes jätkuvalt kaitsta
elurikkust riikide õigusaktide reguleerimisalast väljapoole jäävatel aladel. ·
EL parandab suhtlust ka Arktika vabaühendustega.
Komisjon on elavdanud dialoogi ka keskkonnapoliitika sidusrühmadega. 2011.
aasta juulis algatati projekt vabaühenduste dialoogi alustamiseks Arktika keskkonnaküsimustes.
Vabaühenduste foorum kohtus esimest korda 2012. aasta jaanuaris,
eesmärgiga kohtuda tulevikus kaks korda aastas. II osa. Kokkuvõte ELi panusest Arktikasse alates 2008.
aastast Vastates nõukogu
2009. aasta detsembri järeldustele, rõhutatakse ühisteatise käesolevas teises
osas järjest ulatuslikumaid meetmeid, mida EL piirkonnas juba võtab, ja
vaadatakse läbi 2008. aasta novembris avaldatud komisjoni teatises
„Euroopa Liit ja Arktika piirkond” käsitletud küsimused. ELil on anda tähtis ja
kasvav panus tõhusa keskkonnakaitse probleemi lahendamisse, arendades samas
säästvalt Arktika majanduspotentsiaali. Selle kohustuse tunnistuseks on
erinevad meetmed Arktikas, mille raames keskendutakse näiteks kliimamuutustele,
keskkonnakahjudele, energia säästvale haldamisele ja kasutamisele, toorainetele
ja kalavarudele ning majandustegevuse uutele valdkondadele, nagu turism ja uued
mereteed. Rõhutatakse Arktika riikide ja piirkonna põliselanikega peetava
dialoogi tähtsust. 1. Arktika kaitsmine ja säilitamine,
arvestades kohaliku elanikkonnaga Kliimamuutused ja keskkond On tehtud edusamme, et tagada kõigi suurte
saastajate kasvuhoonegaaside heitkoguste ülemaailmne vähendamine. EL püsib oma
Kyoto protokolliga seonduvate kliimamuutustealaste kohustuste täitmisel
ajakavas ning tema kohustus kasvuhoonegaase 20 % võrra vähendada on
kehtestatud õigusaktiga. Komisjon avaldas dokumendi „Konkurentsivõimeline
vähese CO2-heitega majandus aastaks 2050 – edenemiskava”[18]. Teiseks elemendiks on ELi
meetmed progressi võimaldava tehnoloogia vallas, eelkõige kõrgtehnoloogia
suunamine puhta energia tootmisse. Koos on neil meetmetel kliimamuutustest
tuleneva Arktika saastamise vähendamisele suur mõju. EL aitas 2011. aasta
detsembris koostada ka Durbani tõhustatud meetmete platvormi,[19] kutsudes üles jõudma 2015.
aastaks kokkuleppele uues laiaulatuslikus õigusaktis. EL täidab jätkuvalt
kaalukat rolli ka rahvusvahelistes jõupingutustes vähendada püsivate
orgaaniliste saasteainete põhjustatavat saastet nii Stockholmi konventsiooni
kui ka ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni piiriülese õhusaaste kauglevi käsitleva
konventsiooni alusel. 2011. aasta jaanuaris avaldati aruanne „ELi
ökoloogiline jalajälg Arktikas ja hinnang poliitikale”[20]. Selles antakse ülevaade ELi
võimalikust mõjust 2030. aastani üheksas valdkonnas, mille hulgas on:
elurikkus, transport, energia, kalandus ja kliimamuutus. Kriitilise tähtsusega
lünki teadmistes piiriülese saaste mõju kohta Arktika elanikkonna tervisele
täidetakse teiste ELi fondidest kaasrahastatavate teadusprojektidega (nt CLEAR
ja ArcRisk). EL on edendanud ka mõjuhinnangute kasutamist, rõhutades piiriülese
keskkonnamõju hindamise Espoo konventsiooni ja selle keskkonnamõju
strateegilise hindamise protokolli täitmise tähtsust. Komisjon on jätkanud
Espoo konventsiooni alast dialoogi Venemaa Föderatsiooniga, kes algatas
2011. aasta juulis nimetatud konventsiooni ratifitseerimiseks riigisisese
menetluse. Lisaks on ELi ja Venemaa moderniseerimispartnerluse prioriteedina
tihendatud koostööd keskkonnaseire valdkonnas. Euroopa Keskkonnaagentuur on oma
Venemaa partneritega jõudnud kokkuleppele mitmes ühise keskkonnaseire
algatuses, eelkõige Arktikas. Algatused hõlmavad muu hulgas vee ja õhu,
saasteainete kaugkande ning jäätmete ja ohtlike kemikaalide parema haldamise
saasteandmete kogumise ja jagamise süsteemi loomist. Asjaomased riigid sõlmisid 2008. aastal ja
pooled ratifitseerisid Barentsi piirkonnas hädaolukordade ennetamist ja neile
reageerimist käsitleva kokkuleppe, mille üle peeti läbirääkimisi Barentsi
Euro-Arktika Nõukogus. Toetus põlisrahvastele ja kohalikule
elanikkonnale EL on aktiivselt osalenud töös ÜRO
põlisrahvaste õiguste deklaratsiooni vastuvõtmise nimel. EL soovib integreerida
inimõiguste ja põlisrahavastega seonduvad küsimused oma sise- ja välispoliitika
kõigisse aspektidesse, sealhulgas poliitilisse dialoogi kolmandate riikidega
ning piirkondlikes ja mitmepoolsete organisatsioonides. Samuti toetab EL
rahaliselt põlisrahvastega seonduvate küsimustega tegelevaid kodanikuühiskonna
organisatsioone, kasutades selleks eelkõige demokraatia ja inimõiguste Euroopa
rahastamisvahendit. Komisjon on alustanud Arktika põliselanike
kogukondadega regulaarset dialoogi. 9. märtsil 2010 korraldas komisjon seminari
„Arktika Dialoog”[21].
Osalejad, kes rõhutasid põliselanike esindajate otsustamisse kaasamise
tähtsust, võtsid algatuse hästi vastu. Komisjon kohtus Arktika põliselanike
esindajatega uuesti Norras Tromsøs 2011. aasta jaanuaris. Ka Euroopa
Keskkonnaamet kutsus Arktika põliselanike rühmad 2011. aasta juunis toimunud
seminarile, et arutada ebakonventsionaalse, kohaliku ja traditsioonilise teabe
kasutamist Arktika keskkonna seirel ning sealset elanikkonda mõjutavate
trendide ja muutuste hindamisel. EL rahastab põliselanike rühmade ja kohaliku
elanikkonnaga seonduvaid küsimusi märkimisväärses ulatuses erinevate algatuste
kaudu. Kaasrahastamisperioodil 2007–2013 on rahastamisprogrammide kogumaht
1,14 miljardit eurot, koos liikmesriikidepoolse kaasrahastamisega
1,98 miljardit eurot: ·
ERFi 2007.–2013. aasta rahastamisprogrammiga
nähti piiriülese Sápmi allprogrammi raames saamide kultuurielu ja tööstuse
jätkusuutlikuks arendamiseks ette 4,3 miljonit eurot[22]. Lisaks kuulub Sápmi Interreg
IVA Põhja programmi[23]
alla, mille 57 miljoni euro suurusest kogumahust finantseerib EL
34 miljonit ja mille eesmärk on tugevdada Soome, Rootsi ja Norra
põhjapoolsemate piirkondade atraktiivsust ja konkurentsivõimet. ·
Sarnased eesmärgid on ka Soome, Rootsi ja Norra
põhjapiirkondi hõlmaval programmil „Botnia-Atlantica”[24] (60,9 miljoni euro
suurusest kogumahust finantseerib EL 34,4 miljonit) ning Rootsi-Norra
Interreg IV A[25]
(68 miljoni euro suurusest kogumahust finantseerib EL 37 miljonit). ·
Põhjapoolsete äärealade programm (Northern
Periphery Programme)[26]
hõlmab Iirimaad, Soomet, Rootsit ja Ühendkuningriiki ning Fääri saari,
Gröönimaad, Islandit ja Norrat (võimalik on ka Venemaa Föderatsiooni ja Kanada
osalemine) ning selle eelarve on 59 miljonit eurot, millest EL rahastab
35 miljonit. Programmi eesmärk on aidata Põhja-Euroopa äärealadel arendada
majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnapotentsiaali. ·
Piiriülene Läänemere piirkonna programm[27] (mille 278 miljoni
eurosest mahust rahastab EL 217 miljonit), millest rahastatakse Botnia
piirkonna rohelist logistikakoridori Põhja-Skandinaavia ja Barentsi piirkonna
ühendamiseks Läänemere piirkonna ja Kesk-Euroopa lõppturgudega. ·
2007.–2013. aastal investeeritakse ERFist
Põhja-Rootsi programmi 243 miljonit eurot ja Kesk-Põhja-Rootsi programmi
177 miljonit, et suurendada nende piirkondade konkurentsivõimet[28]. Saamidega seonduvad küsimused
on integreeritud erinevatesse prioriteetsetesse valdkondadesse. ·
ERFi Põhja-Soome programmi[29] tegevuseelarve on kokku
1,1 miljardit eurot, millest 311,3 miljonit tuleb ELi eelarvest.
Programmi prioriteedid hõlmavad spetsiaalselt saame silmas pidades kujundatud
meetmeid, millega toetatakse saami kultuuril põhinevat ettevõtlust ja äri. ·
Programm „Kolarctic”[30] on üks kolmeteistkümnest
praegu Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendist ning ERFist
kaasrahastatavast piiriülesest koostööprogrammist. Programmi 2007.–2013. aasta
eelarve on 70,48 miljonit eurot, millest 28,24 miljonit rahastab EL.
Programmis osalevad Soome, Rootsi, Norra ja Venemaa Föderatsiooni põhjapoolsed
piirkonnad. ·
Barentsi piirkonna subarktilises osas on käimas
veel üks piiriülene koostööprogramm – Karjala programm,[31] mille tegevuseelarve on kokku
46,5 miljonit eurot, millest 23,2 miljonit tuleb ELi eelarvest ning
ülejäänud osa koosneb liikmesriikide ja Venemaa Föderatsiooni osamaksetest. Rahvatervise ja sotsiaalse heaolu valdkonna põhjamõõtme
partnerluse valdkonnas on välja töötatud tööplaan vaimse tervise parandamiseks,
sõltuvuse ennetamiseks ning laste arengu ja kogukonna tervise edendamiseks
põliselanike hulgas. Töökava tuleb ellu viia 2013. aastaks. Hülgepüügi valdkonnas toimus enne ELi määruse
1007/2009 (hülgetoodetega kauplemise kohta) vastuvõtmist ulatuslik avalik
arutelu,[32]
sealhulgas põliselanikega. Inuittide kogukond on need õigusaktid vaidlustanud.
Ühe taotluse lükkas Euroopa Liidu Kohus 2011. aasta septembris
vastuvõetamatuse tõttu tagasi,[33]
teine kohtuasi on menetlemisel. Kokku on kutsutud ka WTO paneel, et vaadata
keeld Kanada ja Norra taotlusel läbi. Teadustöö, järelevalve ja hinnangud Üheskoos on EL ja selle liikmesriigid andnud
möödunud kümne aasta jooksul Arktika uurimisse teednäitava panuse. Arktika
uurimisele on ELi vahendeid eraldatud ligikaudu 200 miljonit eurot. EL
toetab säästvale arengule ja ülemaailmsetele keskkonnamuutustele keskendunud
teadusuuringuid, mille eesmärk on parandada arusaamist nende koosmõjust Arktikat
mõjutavate looduslike protsessidega, pannes erilist rõhku kliimamuutustele ning
üha enam nende mõjule kohalikule elanikkonnale ja majandustegevusele. Alates 2008. aastast ELi teadusuuringute
seitsmenda raamprogrammi raames käivitatud kaksteist projekti aitavad täita
ülalnimetatud valdkondade lünki ning parandada Arktika looduslike ja
inimtekkeliste protsesside pikaajalist seiret ja andmete kättesaadavust. Euroopa
uute juhtivate uurimisvõrgustike ja –taristu loomist toetatakse veel kaheksa
projektiga, tugevdades ühtlasi olemasolevaid. ELi teadusprogrammidel on
tihedad sidemed kõigi Arktika riikidega. Fääri saared, Norra ja Island
on teadusuuringute seitsmenda raamprogrammiga ametlikult ühinenud riigid ja
sellistena on neil nimetatud programmi raames ELi liikmesriikidega võrdsed
õigused. Lisaks on EL ning Kanada, Venemaa Föderatsioon ja Ameerika
Ühendriigid sõlminud teadus- ja tehnoloogiakoostöö lepingud, mis hõlmavad
keskkonna, tervise, kalanduse, transpordi, energia ja kosmose valdkonna
teadusprogramme. Nimetatud riikidest pärit teaduspartnerid osalevad
regulaarselt teadusuuringute seitsmenda raamprogrammi meetmetes. EL ja teadusuuringute seitsmenda raamprogrammi
kaudu toetatavad projektid annavad aktiivse panuse rahvusvahelistesse
jõupingutustesse polaaruuringute toetamiseks ja rahvusvaheliste teaduskavade
kooskõlastamiseks. Selle näiteks on rahvusvaheline polaaraasta
2007–2009. Seire- ja järelevalvevõime parandamise osas
toetab EL ühise keskkonnateabesüsteemi algatust, mille eesmärk on praeguste aruandlussüsteemide
ajakohastamine ja andmetele Interneti kaudu juurdepääsu pakkuva võrgustiku
loomine. Arktika keskkonnateabe kvaliteet ja ajakohasus peaks seega
paranema ning lõpuks viima teadlikuma teadmistepõhise otsustamiseni. Lisaks
toetab EL teisi Arktika seisukohast olulisi programme ja algatusi, näiteks
ülemaailmse keskkonna- ja turvaseire programmi, Maa Jälgimise Gruppi ja Maa
jälgimise süsteemide süsteemi. Euroopa Keskkonnaagentuur on olnud
aktiivne ka püsiva Arktika vaatlusvõrgu (SAON) loomisel. 2. Loodusvarade säästva kasutuse edendamine Süsivesinikud ja tooraine Kuna juurdepääs
toorainele on endiselt oluline element ELi püüdes liikuda kõrgtehnoloogilise ja
suure lisaväärtusega majanduse poole, võttis komisjon vastu kaupu ja toorainet
käsitleva teatise, milles tugevdatakse kolmel sambal põhinevat lähenemisviisi
tooraine jätkusuutliku tarnimise saavutamisele: tooraine tarnimine
maailmaturgudelt (välissammas), Euroopa ressursside jätkusuutlik tarnimine ning
ringlussevõtt ja ressursitõhusus. Komisjon võttis hiljuti vastu ka teatise „ELi
energiapoliitika: koostöö ELi-väliste partneritega”,[34] sõnastades ELi energiaalaste
välissuhete laiaulatusliku strateegia, suurendades kolmandate riikidega
sõlmitavate energialepete läbipaistvust, parandades liikmesriikide vahelist
kooskõlastamist ja arendades võtmeriikidega energiapartnerlust. Transport ELi põhiliseks poliitiliseks eesmärgiks jääb
kinnipidamine rahvusvahelisest õigusest ja ÜRO mereõiguse konventsioonis
kindlaksmääratud põhimõtetest, sealhulgas meresõiduvabaduse ja rahumeelse
läbisõidu õiguse põhimõttest[35].
2010. aasta aprillis valmis uuring „Arktika meresõidu õiguslikud aspektid”[36]. Ka Euroopa Kaug-Põhja hõlmavate
üleeuroopaliste võrgustike arendamise kaudu tehakse jõupingutusi mitut
transpordiliiki hõlmavate üleeuroopaliste transpordiühenduste loomiseks. Need
toovad Arktikale otsest kasu. Lisaks on nüüd rakendamisel põhjamõõtme
transpordi- ja logistikapartnerluse vastastikuse mõistmise memorandum, mille
raames määratakse kindlaks taristuvõrgustik ja transpordiga seonduvate
projektide võimalikud prioriteedid (tulevaseks täitmiseks partnerite poolt). 3. Rahvusvaheline koostöö ELi areneva Arktika-poliitika eesmärk on
kujundada järjekindel ja kõikehõlmav lähenemisviis küsimustele, milles Arktika
mõjutab ELi ja vastupidi. Poliitika põhineb kehtivatel rahvusvahelistel
õigusaktidel (eelkõige ÜRO mereõiguse konventsioonil) ja koostööl
rahvusvaheliste asutuste, näiteks Arktika Nõukogu ja Rahvusvahelise
Mereorganisatsiooni ning Arktika riikide, autonoomsete alade, põliselanike,
kohaliku elanikkonna ja muude sidusrühmadega. Alates 2008. aastast osaleb EL Arktikaga
seotud koostöös palju aktiivsemalt, seda eelkõige Arktika Nõukogu töös
osalemise ja selle liikmetega tehtava koostöö kaudu. Arktika Nõukogu on
endiselt piirkonna tähtsaim rahvusvaheline koostööfoorum ning tema hiljutine
kokkulepe Arktika õhu- ja mereotsingute ning -päästekoostöö kohta on oluline
tunnistus selle arengust. Piirkondlik koostöö toimub ka Barentsi
Euroarktilise Nõukogu kaudu, kuhu komisjon kuulub, ning põhjamõõtme kaudu, mis
on ELi, Islandi, Norra ja Venemaa Föderatsiooni ühispoliitika. 2010. aasta
põhjamõõtme ministrite kohtumine suunas põhjamõõtme juhtrühma „kaaluma
võimalusi põhjamõõtme Arktika liidese väljatöötamiseks, dubleerimata seejuures
Arktika Nõukogu või Barentsi Euroarktilise Nõukogu pädevuses olevat tööd”.
Ministrid märkisid, et kaaluda tuleb seda, kuidas oleks võimalik arutelusse
kaasata põliselanikke. Juhtrühm kutsus põliselanike esindajaid kohtumistel
osalema ja nõudis, et põhjamõõtme partnerluste ja algatuste puhul kaalutaks
Arktika osas edasisi meetmeid. Arktika riikidega toimub ka kahepoolne
koostöö. Arktikaga seotud koostöö kuulub järjepidevalt ELi strateegilistest
partneritest Arktika riikide, sealhulgas Kanada, Venemaa Föderatsiooni ja
Ameerika Ühendriikidega peetavate kahepoolsete kohtumiste päevakorda. Kõrge
esindaja / asepresident Ashtoni ja volinik Damanaki visiidid Soome, Rootsi,
Norra, sealhulgas Teravmägede ja Gröönimaa arktilistele aladele rõhutasid
piirkonna tähtsust ning andsid võimaluse isiklikult hinnata muudatusi ja
võimalusi arutada probleeme kohalike elanike, saamide ja inuittide esindajate
ning Arktika küsimuste ekspertidega. Lisaks on Arktika
riikides asuvatel ELi delegatsioonidel oluline roll valitsuste ja avalikkuse
teavitamisel asjaomasest ELi poliitikast ning ELi teavitamisel Arktika riikide
olulistest valdkondlikest meetmetest. Gröönimaa osas võimaldab praegune partnerlus
poliitikadialoogi ühist huvi pakkuvates valdkondades, minnes kaugemale suunatud
finantsabist, käsitledes näiteks teadusuuringuid, toorainet ja energiat.
2007.–2013. aastal saab Gröönimaa ELilt rahalist toetust 25 miljoni
euro ulatuses aastas (2006. aasta hindades). 2007.–2013. aasta finantskoostöö
suunatud valdkonnaks on haridus ning nii Gröönimaa kui ka Taani on väljendanud
huvi jätta see nii ka tuleval rahastamisperioodil (2014–2020). ELi-Gröönimaa
partnerlus täiendab ELi ja Gröönimaa vahelist kalandusalast
partnerluskokkulepet ning selles määratakse kindlaks ELi rahaline panus arengutegevusse
ka muudes valdkondades kui kalandus. Arvestades, et kalandusalase
partnerluskokkuleppe praegune protokoll kehtib 2012. aasta lõpuni, parafeeriti
2012. aasta veebruaris uus kolmeaastane protokoll. Uue protokolli kohaselt
toetab EL Gröönimaad maksimaalselt 17,8 miljoni euroga aastas, mille hulgas on
valdkondlik eelarvetoetus. 2010. aastal allkirjastasid Euroopa Keskkonnaamet ja
Gröönimaa jätkusuutliku arengu toetamiseks ning keskkonna kaitsmiseks ja
parandamiseks koostöökokkuleppe, kasutades selleks suunatud, asjakohase ja
usaldusväärse teabe esitamist Gröönimaa ja Euroopa poliitikakujundajatele.
2012. aasta jaanuaris allkirjastasid Euroopa Keskkonnaamet ja Gröönimaa
tervishoiuministeerium koostöölepingu, mis hõlmab keskkonna- ja
terviseküsimusi. [1] Jää sulamine süvendab Arktika kliimamuutuse dramaatilist
mõju ja eelkõige ülemaailmse temperatuuri tõusu kiirenemist väiksema albeedo
tõttu. [2] Nõukogu
järeldused Arktika küsimuste kohta, välissuhete nõukogu 2985. istung, Brüssel,
8. detsember 2009. [3] P7_TA(2011)0024,
20. jaanuar 2011. [4] KOM(2008)
763, 20. november 2008. [5] Ülevaade põhilisest tegevusest ja tulemustest on
esitatud käesoleva teatise teises osas ja komisjoni talituste töödokumendis
„Euroopa Liidu Arktika-poliitika arendamise tegevusülevaade”. [6] KOM (2010) 546, 6 oktoober 2010. [7] KOM(2011) 808 ja kaasnevad ettepanekud KOM(2011) 809,
KOM(2011) 810, KOM(2011) 811 ja KOM(2011) 812, 30. oktoober 2011. [8] http://arctic-footprint.eu [9] http://promine.gtk.fi/ [10] http://www.i2mine.eu/ [11] KOM (2011) 688, 27. oktoober 2011. [12] KOM (2011) 25, 2. veebruar 2011. [13] http://www.interregnord.com/en/projects/north/1-trade-and-industry-development.aspx [14] http://www.northernperiphery.eu/en/projects/show/&tid=82 [15] Ulatuslikud ülevaated asjaomastest õigusaktidest
sisalduvad aruannetes, mis on avaldatud lehekülgedel „Arctic TRANSFORM”
<www.arctic-transform.eu> ja „EU Arctic Footprint and Policy Assessment”
< http://arctic-footprint.eu/sites/default/files/AFPA_Final_Report.pdf>. [16] KOM(2011) 846, 7. detsember 2011. [17] Piiriülese keskkonnamõju hindamise Espoo konventsioon on
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni konventsioon, mis
allkirjastati 1991. aastal Soomes Espoos ja mis jõustus 1997. aastal. [18] KOM(2011) 112, 8. märts 2011. [19] ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioon (Durbani konverents). [20] http://arctic-footprint.eu [21] https://webgate.ec.europa.eu/maritimeforum/content/1831 [22] Rahastamine kokku 6,7 miljonit eurot.
http://www.interregnord.com/en/projects/sapmi/4-sapmi-borderless-development.aspx [23] http://www.interregnord.com/en/projects.aspx [24] http://www.botnia-atlantica.eu [25] http://www.interreg-sverige-norge.com/ [26] http://www.northernperiphery.eu/en/projects/main/ [27] http://eu.baltic.net/Project_Database.5308.html?&&contentid=70&contentaction=single [28] http://www.tillvaxtverket.se/huvudmeny/euprogram/programomraden/ovrenorrland
ja http://www.tillvaxtverket.se/huvudmeny/euprogram/programomraden/mellerstanorrland [29] http://ec.europa.eu/regional_policy/atlas2007/finland/fi1a_en.htm?4 [30] http://www.kolarcticenpi.info/ourprojects [31] http://www.kareliaenpi.eu/en [32] http://ec.europa.eu/environment/biodiversity/animal_welfare/seals/seal_hunting.htm [33] Üldkohtu määrus, 6. september 2011, kohtuasi T-18/10. [34] KOM (2011) 539, 7 september 2011. [35] Nõukogu järeldustes nimetatakse ka transiidiga seotud
õigusi. [36] https://webgate.ec.europa.eu/maritimeforum/content/2396