This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62016CJ0006
Euroopa Kohtu otsus (kuues koda), 7.9.2017.
Eqiom SAS, anciennement Holcim France SAS ja Enka SA versus Ministre des Finances et des Comptes publics.
Eelotsusetaotlus – Otsene maksustamine – Asutamisvabadus – Kapitali vaba liikumine – Maksu kinnipidamine – Direktiiv 90/435/EMÜ – Artikli 1 lõige 2 – Artikli 5 lõige 1 – Maksuvabastus – Dividendid, mida residendist tütarettevõtja maksab mitteresidendist emaettevõtjale, milles otsene või kaudne osalus kuulub kolmandate riikide residentidele – Eeldamine – Maksupettus ning maksustamise vältimine ja kuritarvitamine.
Kohtuasi C-6/16.
Euroopa Kohtu otsus (kuues koda), 7.9.2017.
Eqiom SAS, anciennement Holcim France SAS ja Enka SA versus Ministre des Finances et des Comptes publics.
Eelotsusetaotlus – Otsene maksustamine – Asutamisvabadus – Kapitali vaba liikumine – Maksu kinnipidamine – Direktiiv 90/435/EMÜ – Artikli 1 lõige 2 – Artikli 5 lõige 1 – Maksuvabastus – Dividendid, mida residendist tütarettevõtja maksab mitteresidendist emaettevõtjale, milles otsene või kaudne osalus kuulub kolmandate riikide residentidele – Eeldamine – Maksupettus ning maksustamise vältimine ja kuritarvitamine.
Kohtuasi C-6/16.
Court reports – general
Kohtuasi C‑6/16
Eqiom SAS ja Enka SA
versus
Ministre de l’Économie et des comptes publics
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État)
Eelotsusetaotlus – Otsene maksustamine – Asutamisvabadus – Kapitali vaba liikumine – Maksu kinnipidamine – Direktiiv 90/435/EMÜ – Artikli 1 lõige 2 – Artikli 5 lõige 1 – Maksuvabastus – Dividendid, mida residendist tütarettevõtja maksab mitteresidendist emaettevõtjale, milles otsene või kaudne osalus kuulub kolmandate riikide residentidele – Eeldamine – Maksupettus ning maksustamise vältimine ja kuritarvitamine
Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (kuues koda) 7. septembri 2017. aasta otsus
Õigusaktide ühtlustamine–Eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatav ühine maksustamissüsteem–Direktiiv 90/435–Ammendav ühtlustamine–Puudumine–Võimalus hinnata liikmesriigi sama valdkonna õiguse vastavust esmase õiguse seisukohast
(Nõukogu direktiiv 90/435, artikli 1 lõige 2)
Õigusaktide ühtlustamine–Eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatav ühine maksustamissüsteem–Direktiiv 90/435–Tütarettevõtja liikmesriigis emaettevõtjale jaotatud kasumi vabastamine kinnipeetavast maksust– Dividendid, mida residendist tütarettevõtja jaotab niisugusele mitteresidendist emaettevõtjale, keda kontrollib otseselt või kaudselt kolmanda riigi resident–Saamise tingimused–Emaettevõtja poolt õiguse maksuvabastusele kuritarvitamise puudumise kindlakstegemine–Lubamatus
(ELTL artikkel 49, nõukogu direktiiv 90/435, artikli 1 lõige 2 ja artikli 5 lõige 1)
Isikute vaba liikumine–Asutamisvabadus–Kapitali vaba liikumine–Kohaldamisala–Maksuõigusnormid–Ettevõtte tulumaks–Dividendide maksustamine–Tütarettevõtja kapitalis niisuguse osaluse omamine, mis võimaldab otsustavalt mõjutada teises liikmesriigis asuva äriühingu juhtimist–Kapitali vaba liikumist reguleerivate sätete mittekohaldatavus–Asutamisvabadust reguleerivate sätete kohaldatavus–Emaettevõtja, mida otseselt või kaudselt kontrollib üks või mitu kolmanda riigi residenti–Mõju puudumine
(ELTL artiklid 49 ja 63)
Vt otsuse tekst.
(vt punktid 15–18)
Esiteks nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide ema- ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta, mida on muudetud nõukogu 22. detsembri 2003. aasta direktiiviga 2003/123/EÜ, artikli 1 lõiget 2 ning teiseks ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised liikmesriigi maksuõigusnormid, nagu käsitletakse põhikohtuasjas ning mis seavad selle direktiivi artikli 5 lõikes 1 ette nähtud maksusoodustuse – nimelt mitteresidendist emaettevõtjale residendist tütarettevõtja poolt jaotatud kasumi vabastamise kinnipeetavast maksust, kui emaettevõtjat kontrollib otseselt või kaudselt üks või mitu kolmanda riigi residenti – saamise tingimuseks selle, et emaettevõtja tõendab, et osaluste jada põhieesmärk või üks põhieesmärkidest ei ole selle maksuvabastuse saamine.
Seetõttu ei saa liikmesriikidele ema- ja tütarettevõtjate direktiivi artikli 1 lõikega 2 antud pädevust, mis seisneb selle direktiiviga reguleeritud valdkonnas pettuste või kuritarvituste vältimiseks vajalike siseriiklike või lepingupõhiste eeskirjade kohaldamises, tõlgendada laiemalt, kui selle normi sõnastus seda ette näeb (vt selle kohta kohtuotsus, 25. september 2003, Océ van der Grinten, C‑58/01, EU:C:2003:495, punkt 86).
Selles küsimuses olgu meenutatud, et selleks, et liikmesriigi õigusnorme saaks pidada pettuste või kuritarvituste vältimiseks kehtestatuks, peab nende konkreetne eesmärk olema takistada tegevust, millega luuakse puhtalt fiktiivseid skeeme, millel puudub majanduslik sisu, kuid mille eesmärk on saada alusetult maksusoodustus (vt selle kohta kohtuotsused, 12. september 2006Cadbury Schweppes ja Cadbury Schweppes Overseas, C‑196/04, EU:C:2006:544, punkt 55, ning 5. juuli 2012, SIAT, C‑318/10, EU:C:2012:4153, punkt 40).
Pädevad siseriiklikud asutused ei või selle kontrollimisel, kas tehingu eesmärk on pettus või kuritarvitamine, piirduda eelnevalt kindlaks määratud üldiste kriteeriumide kohaldamisega, vaid nad peavad iga tehingut tervikuna eraldi kontrollima. Sellise üldkohaldatava maksumeetme kehtestamine, mis välistab automaatselt maksusoodustuse andmise teatud liiki maksukohustuslastele, ilma et maksuhaldur oleks kohustatud pettuse või kuritarvitamise kohta esitama kas või esialgse või kaudse tõendi, läheb kaugemale sellest, mis on pettuste või kuritarvitamiste ärahoidmiseks vajalik (vt selle kohta kohtuotsus, 8. märts 2017, Euro Park Service, C‑14/16, EU:C:2017:177, punktid 55 ja 56).
Seega ei saa üldine pettuste või kuritarvituste eeldus põhjendada maksumeedet, mis kahjustab direktiivi eesmärke, ega maksumeedet, mis piirab aluslepinguga tagatud põhivabaduse teostamist (kohtuotsused, 26. september 2000, komisjon vs. Belgia, C‑478/98, EU:C:2000:497, punkt 45 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 5. juuli 2012, SIAT, C‑318/10, EU:C:2012:4153, punkt 38).
Kuigi Euroopa Kohus on residendist äriühingu jaotatud kasumi järjestikuse või topeltmaksustamise vältimiseks või vähendamiseks liikmesriigi poolt ette nähtud meetmetega seoses leidnud, et dividende saav residendist aktsionär ei ole tingimata olukorras, mis sarnaneb dividende saava mõne teise liikmesriigi residendist aktsionäri olukorraga, on ta ka täpsustanud, kuna liikmesriik teostab oma maksustamispädevust mitte ainult residendist aktsionäri, vaid ka mitteresidendist aktsionäri tulu suhtes, kui nad saavad dividende residendist äriühingult, siis muutub mitteresidendist aktsionäri olukord sarnasemaks residendist maksumaksja olukorraga (kohtuotsus, 14. detsember 2006, Denkavit Internationaal ja Denkavit France, C‑170/05, EU:C:2006:783, punktid 34 ja 35 ning seal viidatud kohtupraktika).
Kuid oluline on märkida, et eesmärgil võidelda maksudest kõrvalehoidumise ja maksustamise vältimise vastu on sama ulatus sõltumata sellest, kas sellele tuginetakse ema- ja tütarettevõtjate direktiivi artikli 1 lõike 2 alusel või esmase õiguse piirangu põhjendusena.
(vt punktid 27, 30–32, 59, 64 ja 66 ning resolutsioon)
Vt otsuse tekst.
(vt punktid 41, 44, 46 ja 48)