EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62011CJ0121
Kohtuotsuse kokkuvõte
Kohtuotsuse kokkuvõte
Kohtuasi C-121/11
Pro-Braine ASBL jt
versus
Commune de Braine-le-Château, menetluses osales: Veolia es treatment SA
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État)
„Direktiiv 1999/31/EÜ — Jäätmete ladestamine prügilasse — Direktiiv 85/337/EMÜ — Teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamine — Otsus prügilaloaga prügila käitamise jätkamise kohta keskkonnamõju hindamist läbi viimata — Mõiste „teostusluba””
Kohtuotsuse kokkuvõte
Keskkond – Teatavate projektide keskkonnamõju hindamine – Direktiiv 85/337 – Pädevate asutuste kohustus hinnata keskkonnamõju enne loa andmist – Mõiste „teostusluba” – Mõiste „projekt”
(Nõukogu direktiiv 85/337, muudetud direktiiviga 2003/35, artikli 1 lõige 2 ja II lisa punkti 13 esimene taane, ning direktiiv 1999/31, artikli 14 punkt b)
Lõplik otsus olemasoleva prügila käitamise jätkamise kohta, mis on nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta artikli 14 punkti b kohaselt võetud vastavusse viimise kava alusel, kujutab endast „teostusluba” nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta, mida on muudetud direktiiviga 2003/35/EÜ, artikli 1 lõike 2 tähenduses ainult siis, kui see otsus annab loa rajatise või koha muutmiseks või laiendamiseks seda füüsiliselt muutvate tööde või sekkumiste abil, mis võivad oluliselt keskkonda kahjustada direktiivi 85/337 II lisa punkti 13 tähenduses, ning selle puhul on nii tegemist „projektiga” viimati nimetatud direktiivi artikli 1 lõike 2 tähenduses.
Siseriiklik kohus peab kontrollima, kas see on nii. Selle kontrolli käigus keskkonna olulist kahjustamist hinnates tuleb võtta arvesse asjaolu, et sellise lõpliku otsusega heakskiidetud vastavusse viimise kava eesmärk on vastavalt direktiivi 1999/31 põhjendusele 26 see, et võetaks vajalikud meetmed olemasolevate prügilate kohandamiseks selle direktiivi sätetega ning et nimetatud otsus kuulub seega keskkonnakaitse poliitika alla.
(vt punktid 35–37 ja resolutsioon)
Kohtuasi C-121/11
Pro-Braine ASBL jt
versus
Commune de Braine-le-Château, menetluses osales: Veolia es treatment SA
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État)
„Direktiiv 1999/31/EÜ — Jäätmete ladestamine prügilasse — Direktiiv 85/337/EMÜ — Teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamine — Otsus prügilaloaga prügila käitamise jätkamise kohta keskkonnamõju hindamist läbi viimata — Mõiste „teostusluba””
Kohtuotsuse kokkuvõte
Keskkond — Teatavate projektide keskkonnamõju hindamine — Direktiiv 85/337 — Pädevate asutuste kohustus hinnata keskkonnamõju enne loa andmist — Mõiste „teostusluba” — Mõiste „projekt”
(Nõukogu direktiiv 85/337, muudetud direktiiviga 2003/35, artikli 1 lõige 2 ja II lisa punkti 13 esimene taane, ning direktiiv 1999/31, artikli 14 punkt b)
Lõplik otsus olemasoleva prügila käitamise jätkamise kohta, mis on nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta artikli 14 punkti b kohaselt võetud vastavusse viimise kava alusel, kujutab endast „teostusluba” nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta, mida on muudetud direktiiviga 2003/35/EÜ, artikli 1 lõike 2 tähenduses ainult siis, kui see otsus annab loa rajatise või koha muutmiseks või laiendamiseks seda füüsiliselt muutvate tööde või sekkumiste abil, mis võivad oluliselt keskkonda kahjustada direktiivi 85/337 II lisa punkti 13 tähenduses, ning selle puhul on nii tegemist „projektiga” viimati nimetatud direktiivi artikli 1 lõike 2 tähenduses.
Siseriiklik kohus peab kontrollima, kas see on nii. Selle kontrolli käigus keskkonna olulist kahjustamist hinnates tuleb võtta arvesse asjaolu, et sellise lõpliku otsusega heakskiidetud vastavusse viimise kava eesmärk on vastavalt direktiivi 1999/31 põhjendusele 26 see, et võetaks vajalikud meetmed olemasolevate prügilate kohandamiseks selle direktiivi sätetega ning et nimetatud otsus kuulub seega keskkonnakaitse poliitika alla.
(vt punktid 35–37 ja resolutsioon)