This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32014R1395
Commission Delegated Regulation (EU) No 1395/2014 of 20 October 2014 establishing a discard plan for certain small pelagic fisheries and fisheries for industrial purposes in the North Sea
Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 1395/2014, 20. oktoober 2014 , millega kehtestatakse tagasiheitekava seoses teatavate väikeste pelaagiliste liikide püügiga ja tööstusliku kalapüügiga Põhjameres
Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 1395/2014, 20. oktoober 2014 , millega kehtestatakse tagasiheitekava seoses teatavate väikeste pelaagiliste liikide püügiga ja tööstusliku kalapüügiga Põhjameres
ELT L 370, 30.12.2014, p. 35–39
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
No longer in force, Date of end of validity: 31/12/2020: This act has been changed. Current consolidated version: 01/01/2018
Relation | Act | Comment | Subdivision concerned | From | To |
---|---|---|---|---|---|
Modified by | 32017R1393 | Lisamine | artikkel 4a | 29/07/2017 | |
Validity extended by | 32018R0189 | 01/01/2018 | 31/12/2020 | ||
Modified by | 32018R0189 | Asendamine | lisa | 01/01/2018 | |
Modified by | 32018R0189 | Asendamine | artikkel 5 lõige 2 | 01/01/2018 | |
Modified by | 32018R0189 | Lisamine | artikkel 3a | 01/01/2018 | |
Modified by | 32018R0189 | Asendamine | artikkel 3 Tekst | 01/01/2018 |
30.12.2014 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
L 370/35 |
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 1395/2014,
20. oktoober 2014,
millega kehtestatakse tagasiheitekava seoses teatavate väikeste pelaagiliste liikide püügiga ja tööstusliku kalapüügiga Põhjameres
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (1), eelkõige selle artikli 15 lõiget 6 ning artikli 18 lõikeid 1 ja 3,
ning arvestades järgmist:
(1) |
Määruse (EL) nr 1380/2013 eesmärk on kõrvaldada järk-järgult saagi vette tagasi heitmine kogu Euroopa Liidu kalanduses, kehtestades nende liikide saagi lossimise kohustuse, mille suhtes kohaldatakse püügi piirnorme. |
(2) |
Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikega 6 on komisjonile antud õigus võtta delegeeritud õigusaktiga kuni kolmeks aastaks vastu tagasiheitekava, mille on välja töötanud liikmesriigid koos asjaomaste nõuandekomisjonidega. |
(3) |
Belgial, Taanil, Saksamaal, Prantsusmaal, Madalmaadel, Rootsil ja Ühendkuningriigil on otsene huvi kalavarude majandamiseks Põhjamerel. Nimetatud liikmesriigid on esitanud komisjonile ühise soovituse pärast pelaagiliste liikide nõuandekomisjoniga ja Põhjamere nõuandekomisjoniga konsulteerimist. Teaduslikud andmed on saadud asjakohastelt teadusasutustelt. Ühisesse soovitusse lisatud meetmed on kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikega 6 ning seepärast tuleks need määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 18 lõike 3 kohaselt lisada käesolevasse määrusesse. |
(4) |
Põhjamere puhul tuleks vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 punktile a kohaldada lossimiskohustust kõigile laevadele, mis tegelevad väikeste pelaagiliste liikide või tööstusliku püügiga seoses nende liikidega, mille suhtes kohaldatakse püügi piirnorme, hiljemalt alates 1. jaanuarist 2015. |
(5) |
Ühise soovituse kohaselt peaks tagasiheitekava hõlmama teatavat makrelli-, heeringa-, hariliku stauriidi, põhjaputassuu, põhjaatlandi hõbekala ja kilupüüki, samuti tööstusliku kalapüügi puhul norra tursiku, kilu- ja tobiapüüki Põhjameres alates 1. jaanuarist 2015. |
(6) |
Ühine soovitus sisaldab seinnoodaga püütud makrelli ja heeringa puhul erandit lossimiskohustusest teatavatel tingimustel, mis põhinevad teaduslikel tõenditel suure ellujäämuse kohta kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 4 punktiga b. Teaduslikud tõendid suure ellujäämuse kohta esitas Scheveningeni rühmitus ühises soovituses, milles viidatakse mitmele teaduslikule uuringule kalade ellujäämuse kohta seinnoodast pääsemisel. Nende uuringute käigus leiti, et ellujäämise määr sõltub kalade nootakogumise ajast ja tihedusest, mis on sellisel püügil tavaliselt piiratud. Kõnealune teave vaadati läbi STECFi täiskogu istungil 14-02. STECF jõudis järeldusele, et kui eeldada, et kutselisel kalapüügil ellujäämuse kohta tehtud uuringute tulemused on esinduslikud, siis oleks vette tagasi pääsenud makrelli ellujäämus tõenäoliselt umbes 70 %, ning selle tulemuseks oleks palju väiksem tihedus kui see, mille puhul täheldati heeringa suremuse suurenemist. Nõukogu määruse (EU) nr 850/98 (2) artikli 19b lõike 2 kohaselt on keelatud makrelli ja heeringat püünisest enne vabastada, kui võrk on täielikult võetud kalalaeva pardale, mille tulemuseks on surnud või surevate kalade kaotus. See ellujäämuse erand ei mõjuta kehtivat keeldu, kuna kalade vabastamine toimub püügi selles etapis, kus kalade ellujäämise määr pärast vabastamist on suur. Seepärast tuleks see erand lisada käesolevasse määrusesse. |
(7) |
Ühine soovitus sisaldab ka vähese tähtsusega erandit lossimiskohustusest, selleks et vältida ebaproportsionaalselt suuri kulutusi juhupüügi saagi käitlemisele, nagu ladustamine, töötlemine, külmutamine, ning võttes arvesse raskusi selektiivsuse suurendamisel pelaagilise püügi puhul, mille sihtliigiks on makrell, stauriid ja heeringas ICESi alarajoonides IVb ja c lõuna pool 54° põhjalaiust. See erand põhineb teaduslikel tõenditel, mille on esitanud ühise soovitusega seotud liikmesriigid, ning selle on läbi vaadanud STECF. STECF leidis, et ühises soovituses on vähese tähtsusega erandi toetuseks esitatud põhjendatud kvalitatiivsed argumendid ebaproportsionaalselt suurte kulude kohta juhupüügi saagi käitlemisel. Eespool öeldut arvesse võttes ja esitatuist erinevate teaduslike andmete puudumisel on asjakohane kehtestada vähese tähtsusega erand kooskõlas ühises soovituses kavandatud protsendimääraga, järgides tasemeid, mis ei ületa määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 punkti c kohaselt lubatud tasemeid. Seepärast tuleks see erand lisada käesolevasse määrusesse. |
(8) |
Selleks et tagada asjakohane kontroll, tuleks kindlaks määrata konkreetsed nõuded käesoleva määrusega hõlmatud erandi raames püütud saagi dokumenteerimiseks. |
(9) |
Kuna käesoleva määrusega ettenähtud meetmed mõjutavad otseselt majandustegevust, mis on seotud liidu laevade kalapüügihooajaga ja selle kavandamisega, peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast avaldamist. |
(10) |
Käesolevat määrust tuleks kohaldada alates 1. jaanuarist 2015, et järgida määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 1 sätestatud tähtaega. Vastavalt kõnealuse määruse artikli 15 lõikele 6 ei kohaldata seda kauem kui kolm aastat, |
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega täpsustatakse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 kohase lossimiskohustuse rakendamise üksikasju ning rakendatakse lossimiskohustust alates 1. jaanuarist 2015 käesoleva määruse lisas sätestatud kalapüügi suhtes Põhjameres, mis on määratletud kõnealuse määruse artikli 4 lõike 2 punktis a.
Artikkel 2
Ellujäämuse erand
1. Erandina määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikest 1 ei kohaldata lossimiskohustust makrelli- ja heeringasaagi suhtes seinnoodaga kalapüügi puhul, kui kõik järgmised tingimused on täidetud:
— |
saak vabastatakse enne, kui teatav protsent (sätestatud lõigetes 2 ja 3) seinnoodast on suletud („tagasilaskepunkt”); |
— |
seinnoot on varustatud nähtava poiga, mis selgelt märgib nooda jõudmist tagasilaskepunkti; |
— |
laev ja seinnooda mehhanism on varustatud elektroonilise registreerimis- ja dokumenteerimissüsteemiga, mis märgib, millal, kus ja mil määral iga püügioperatsiooni käigus seinnoota haalati. |
2. Seinnoodaga makrellipüügil saabub tagasilaskepunkt siis, kui 80 % seinnoodast on suletud, heeringapüügil 90 %.
3. Kui ümberpiiratud kalaparves on mõlemast kõnealusest liigist kalu, on tagasilaskepunkt siis, kui 80 % seinnoodast on suletud.
4. Keelatud on lasta makrelli- ja heeringasaaki merre pärast seda, kui seinnoot on suletud rohkem kui tagasilaskepunktiga ette nähtud.
5. Ümberpiiratud kalaparvest võetakse enne selle vabastamist proov, et hinnata kalade liigilist ja suuruselist koostist ning kogust.
Artikkel 3
Vähese tähtsusega erand
Erandina määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikest 1 võib 2015. aastal vette tagasi lasta kuni 3 % ja 2016. aastal 2 % makrelli, hariliku stauriidi, heeringa ja merlangi aastasest kogusaagist, mis on püütud pelaagilisel kalapüügil kuni 25-meetrise kogupikkusega pelaagilise püügi traaleriga, mis kasutab pelaagilist traali makrelli, hariliku stauriidi ja heeringa sihtpüügil ICESi IVb ja c alarajoonis lõuna pool 54° põhjalaiust.
Artikkel 4
Erandi raames püütud saagi dokumenteerimine
1. Artiklis 2 sätestatud erandi raames vette tagasi lastud kalakogused ja artikli 2 lõike 5 kohase proovivõtu tulemused tuleb kanda püügipäevikusse.
2. Artiklis 3 sätestatud erandi raames vette tagasi heidetud kalakogused tuleb kanda püügipäevikusse.
Artikkel 5
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015 kuni 31. detsembrini 2017.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 20. oktoober 2014
Komisjoni nimel
president
José Manuel BARROSO
(1) ELT L 354, 28.12.2013, lk 22.
(2) EÜT L 125, 27.4.1998, lk 1.
LISA
1. |
Väikeste pelaagiliste liikide püük ICESi IIIa alarajoonis (Skagerrak ja Kattegat):
|
2. |
Väikeste pelaagiliste liikide püük ICESi IV alapiirkonnas (Põhjameri)
|
3. |
Muu püügitegevus, kus kasutatakse laevu, mis püüavad sihtliigina määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 punktis a osutatud väikesi pelaagilisi liike, mida ei ole nimetatud käesoleva lisa punktides 1 ja 2. |
4. |
Tööstuslik kalapüük ICESi IIIa alarajoonis ja IV alapiirkonnas:
|
(1) Traallaudadega põhjatraal ja põhja-kaksiktraal võrgusilma suurusega < 70 mm
(2) Võrgusilma suurus 50–99 mm
(3) Võrgusilma suurus 50–90 mm