EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document C2005/281/13
Case C-325/05: Reference for a preliminary ruling from the Verwaltungsgericht Darmstadt by order of that court of 17 August 2005 in Ismail Derin v Landkreis Darmstadt-Dieburg
Kohtuasi C-325/05: Eelotsusetaotlus, mille esitas Verwaltungsgericht Darmstadt 17. augusti 2005. aasta määrusega kohtuasjas Sachen Ismail Dering versus Landkreis Darmstadt-Dieburg
Kohtuasi C-325/05: Eelotsusetaotlus, mille esitas Verwaltungsgericht Darmstadt 17. augusti 2005. aasta määrusega kohtuasjas Sachen Ismail Dering versus Landkreis Darmstadt-Dieburg
ELT C 281, 12.11.2005, p. 7–7
(ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, NL, PL, PT, SK, SL, FI, SV)
12.11.2005 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 281/7 |
Eelotsusetaotlus, mille esitas Verwaltungsgericht Darmstadt 17. augusti 2005. aasta määrusega kohtuasjas Sachen Ismail Dering versus Landkreis Darmstadt-Dieburg
(Kohtuasi C-325/05)
(2005/C 281/13)
Kohtumenetluse keel: saksa
Euroopa Ühenduste Kohus on saanud Verwaltungsgericht Darmstadt'i 17. augusti 2005. aasta määrusega esitatud eelotsusetaotluse kohtuasjas Sachen Ismail Dering v. Landkreis Darmstadt-Dieburg, mis saabus kohtukantseleisse 26. augustil 2005.
Verwaltungsgericht Darmstadt küsib Euroopa Kohtult eelotsust järgmistes küsimustes:
1. |
Kas Türgi kodanik, kes perekonna ühtsuse huvides on lapsena kolinud Saksamaa Liitvabariigis töötavate vanemate juurde, kaotab riigis elamise õiguse, mis on saadud EMÜ ja Türgi assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 1/80 (edaspidi “otsus nr 1/80”) artikli 7 esimese lause teisest taandest tulenevast õigusest omandada vaba juurdepääs kõigile palgalistele töökohtadele omal valikul — välja arvatud otsuse nr 1/80 artiklis 14 nimetatud juhul ja siis, kui ta õiguspärase põhjuseta lahkub vastuvõtvast liikmesriigist märkimisväärselt pikaks ajaks — isegi siis, kui ta 21. eluaasta täitumisel ei ela enam vanemate juures ega ole enam nende ülalpidamisel? Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav: |
2. |
Kas asjaomasel Türgi kodanikul — vaatamata sellele, et ta on kaotanud otsuse nr 1/80 artikli 7 esimese lause teisest taandest tuleneva õiguse — on jätkuvalt õigus otsuse nr 1/80 artiklist 14 tulenevale erikaitsele riigist väljasaatmise vastu, kui ta on pärast vanematest eraldi elama asumist teinud ebakorrapäraselt palgalist tööd, saamata töötajana neid õigusi, mis tulenevad otsuse nr 1/80 artikli 6 esimesest lausest, ja on tegutsenud mitme aasta jooksul üksnes füüsilisest isikust ettevõtjana? |