EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011PC0398
Proposal for a COUNCIL REGULATION laying down the multiannual financial framework for the years 2014-2020
Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020
Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020
/* KOM/2011/0398 lõplik - 2011/0177 (APP) */
Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 /* KOM/2011/0398 lõplik - 2011/0177 (APP) */
SELETUSKIRI
1.
ETTEPANEKU TAUST
1.1.
Aluslepingus sätestatud alus
Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi
„alusleping”) artiklis 312 on sätestatud, et mitmeaastane finantsraamistik
määratakse kindlaks ühehäälselt vastu võetud nõukogu määrusega. Finantsraamistikuga
määratakse kindlaks iga-aastased kulukohustuste assigneeringute piirmäärad
iga kululiigi kohta ning maksete assigneeringute iga-aastane piirmäär ning kehtestatakse
kõik muud sätted, mida on vaja iga-aastase eelarvemenetluse sujuvaks
toimimiseks. Esimene mitmeaastane finantsraamistik koos
institutsioonidevahelist koostööd ja eelarvedistsipliini käsitlevate sätetega
võeti vastu üle 20 aasta tagasi[1]. See ning järgmised
finantsraamistikud võimaldasid oluliselt parandada ja lihtsustada iga-aastast
eelarvemenetlust ning institutsioonidevahelist koostööd, parandades samal ajal
eelarvedistsipliini. Asjaolu, et mitmeaastane finantsraamistik on
sätestatud aluslepingus ja seega liidu esmases õiguses, tunnistab
finantsraamistiku tähtsust Euroopa Liidu eelarvestruktuuri nurgakivina. Kehtiv mitmeaastane finantsraamistik
(2007–2013) lepiti institutsioonide vahel kokku 2006. aasta mais ning see on
kindlaks määratud eelarvedistsipliini ja usaldusväärset finantsjuhtimist
käsitlevas institutsioonidevahelises kokkuleppes[2] (edaspidi „kehtiv
kokkulepe”). Komisjon esitas uute aluslepingu sätete
rakendamiseks 3. märtsil 2010 kaks ettepanekut: võtta vastu nõukogu määrus,
millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2007–2013,
ning sõlmida uus institutsioonidevaheline kokkulepe eelarvealase koostöö kohta[3]
(edaspidi „2010. aasta märtsi ettepanekud”). Nende kahe ettepaneku vastuvõtmise
korral asendatakse kehtiv kokkulepe ning 2007.–2013. aasta finantsraamistikku
ja eelarvemenetluse käigus tehtavat institutsioonidevahelist koostööd
käsitlevad sätted viiakse kooskõlla aluslepinguga. Samal ajal jäävad jõusse
kehtiva kokkuleppe sätted, mis ei ole aluslepingu tulemusena aegunud. Käesolevas seletuskirjas võrreldakse nii
määruse ettepaneku, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik
aastateks 2014–2020 (edaspidi „mitmeaastase finantsraamistiku määrus”), kui ka
eelarvealast koostööd ja usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva
institutsioonidevahelise kokkuleppe eelnõu (edaspidi „uue kokkuleppe eelnõu”)
uusi sätteid 2010. aasta märtsi ettepanekutega. Aluslepingu jõustumisest
tulenevaid muudatusi põhjendati 3. märtsil 2010 esitatud määruse (millega
määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2007–2013)
ettepaneku seletuskirjas ning seda ei ole vaja korrata.
1.2.
2014.–2020. aasta finantsraamistiku uued kavandatud
sätted
1.2.1.
Peamised poliitilised suunised
Mitmeaastase finantsraamistiku määruse
ettepanek koos uue kokkuleppe eelnõuga kujutab endast komisjoni 29. juuni 2011.
aasta teatise „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve”[4]
õiguslikku rakendust. Seda täiendatakse ettepanekuga muuta komisjoni määruse
(Euroopa Liidu aastaeelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade kohta)
ettepanekut, et kehtestada teatavad uued 2014.–2020. aasta finantsraamistiku
ettepanekute pakme sätted. Teatises kirjeldatakse kõnealuste ettepanekute
peamist ülesehitust ja sätteid, nt kestust, Euroopa 2020. aasta strateegiat
kajastavat struktuuri, suurema paindlikkuse vajadust ja finantsraamistiku jaoks
ettenähtud summasid.
1.2.2.
Paindlikkus
Kuigi finantsraamistiku eesmärk on tagada
eelarvedistsipliin, peab see samal ajal olema piisavalt paindlik, et võimaldada
vahendite tõhusat jaotamist ning liidul kiirelt reageerida ettenägematutele
asjaoludele. Finantsraamistiku paindlikkust või jäikust
mõjutavad paljud näitajad, nt finantsraamistikuga hõlmatud ajavahemiku pikkus,
kulurubriikide arv ja ülesehitus, liikmesriikidele või piirkondadele eelnevalt
ette nähtud või kaasotsustamismenetlusega vastuvõetud õigusaktides sätestatud „võrdlussummadega”
eelnevalt kindlaks määratud Euroopa Liidu kulutuste osakaal, iga kulude
ülemmäära osas jäetava kulureservi nõuded ning finantsraamistiku ülemmäära ja
omavahendite ülemmäära vahelise kulureservi nõuded. Komisjon võttis neid
näitajaid järgmise finantsraamistiku ettepanekute väljatöötamisel arvesse. Hiljutisest kogemusest siiski nähtub, et
üleilmse järelmõjuga ettenägematutest sündmustest tulenevate probleemide raskus
on järsult suurenenud. Kehtiva finantsraamistiku jõustumisest alates on tulnud
kasutada kõiki olemasolevaid paindlikkussätteid, sealhulgas tuli raamistikku
ennast mitmel korral muuta. Euroopa Liit puutub üha rohkem kokku majanduse ja
ühiskonna üleilmastumise mõju, kliimamuutuse, energiasõltuvuse, rändesurve ning
muude ülemaailmsete probleemidega, millest enamik kuulub valdkondadesse, mille
puhul suurendati Lissaboni lepinguga liidu vastutust ja rolli. Õige tasakaalu leidmine ühest küljest range
eelarvedistsipliini ja kulu prognoositavuse ning teisest küljest vajaliku
paindlikkuse vahel, mis võimaldab liidul reageerida ettenägematutele
probleemidele, on alati raske poliitiline ülesanne. Komisjon teeb kehtiva
kokkuleppe toimimise hindamise[5] ning eelarve
läbivaatamisega[6] seoses esitatud
täiendavate arvamuseavalduste põhjal ettepaneku teha olemasolevatesse
paindlikkussätetesse piiratud arvul, kuid sihipäraseid parandusi. 1.
Esiteks on paindlikkusinstrumendi ja hädaabireservi
laiaulatuslik ning korrapärane kasutamine kehtiva finantsraamistiku ajal
tõendanud nende vajalikkust. Samal ajal on mõne viimase aasta jooksul eelkõige
välistegevuse juhtimisest saadud kogemus näidanud, et EL pidi ulatuslikult
kasutama eri vahendeid (nt hädaabireserv, stabiliseerimisvahend,
mittesihtotstarbelised varud ja paindlikkusinstrument), et reageerida rahvusvahelistele
muutustele ning lahendada uusi probleeme. Seepärast tehakse nii paindlikkusinstrumendi kui
ka hädaabireservi puhul ettepanek suurendada igal aastal eraldatavat
maksimumsummat. Lisaks sellele pikendatakse paindlikkusinstrumendi puhul
võimalust kasutada iga-aastase maksimumsumma kasutamata osa järgmistel
eelarveaastatel aastani n+3; hädaabireservi puhul sätestatakse selline võimalus
esmakordselt kuni aastani n+1 (see sõltub finantsmäärusesse lisatavast
sättest). Hädaabireservi reguleerimisala laiendatakse nii, et see hõlmaks ka
olukordi, mis on seotud rändevoogudest tuleneva erilise survega liidu
välispiiril. Selle tulemusena peaksid kõnealused kaks vahendit
rohkem toetama liidu kiiret reageerimist piiratud ulatusega ootamatutele
olukordadele. 2.
Teiseks, kuigi Euroopa Liidu Solidaarsusfond ja
Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond (EGF) on tõendanud oma vajalikkust,
ei ole kehtiva finantsraamistiku alusel EGFi jaoks ettenähtud iga-aastast
maksimumsummat (500 miljonit eurot) kunagi ära kasutatud. Seepärast tehakse
ettepanek mõnevõrra vähendada eraldatavat summat (429 miljoni euroni) ning
lihtsustada rahastamise ja abi väljamaksmise korda; samuti tehakse ettepanek
laiendada fondi reguleerimisala, et leevendada ka globaliseerumise mõju
põllumajandustootjatele. 3.
Kolmandaks tehakse ettepanek tõsta
kaasotsustamismenetluse raames vastu võetud programmides esitatud
soovituslikest summadest erinemise võimalust 5 %-lt 10 %-le, et
suurendada paindlikkust rubriikide piires. 4.
Neljandaks teeb komisjon ettepaneku lisada
finantsmäärusesse uus säte, et suurendada paindlikkust seoses hiljuti loodud
infrastruktuuri rahastamisvahendi raames rahastatavate projektidega. Kõnealuste infrastruktuuriprojektide olemuse tõttu
on paljudel juhtudel vajalik keeruline hankemenetlus. Sellistel juhtudel võivad
isegi lühikesed viivitused põhjustada iga-aastastest kulukohustuste täitmisega
seotud assigneeringutest ilmajäämist ning kahjustada asjaomaste projektide
elujõulisust ja seega liidu poliitilist otsust uuendada oma transpordi-, energia-
ja telekommunikatsioonivõrku ning infrastruktuuri. Finantsmääruses peaks selle
ennetamiseks olema infrastruktuuri rahastamisvahendi raames rahastatavate
projektide puhul sätestatud võimalus kanda automaatselt järgmisesse
eelarveaastasse üle need kulukohustuste täitmisega seotud assigneeringud, mida
ei ole eelarveaasta lõpuks ära kasutatud. 5.
Viiendaks, pidades silmas põllumajandussektori
vastuvõtlikkust suurtele kriisidele, tehakse ettepanek luua uus
põllumajandussektori kriisiabireserv, mis võimaldaks võtta igal aastal
kasutusele 500 miljonit eurot lisaks finantsraamistikus ette nähtud
ülemmääradele. Kõnealuse reservi kasutuselevõtmine toimub sama korra alusel kui
hädaabireservi puhul. Reservist abi saamise üksikasjalikud tingimused
sätestatakse asjaomases õigusaktis. 6.
Olulise finantsmõjuga ettenägematute asjaolude
puhul on finantsraamistiku muutmine jätkuvalt vajalik. Kehtiva kokkuleppega
võrreldava paindlikkuse tagamiseks tehakse ettepanek seada sisse ettenägemata
kulude varu, mida saab kasutada finantsraamistiku ülemmäärade ületamise korral
0,03 % piires ELi kogurahvatulust sama menetluse kaudu, mis on ette nähtud
kehtiva kokkuleppe punktis 22. Mitmeaastase finantsraamistiku määruse ja uue
kokkuleppe eelnõu paindlikkussätetes lähtutakse 2010. aasta märtsi
ettepanekutes esitatud loogikast: määruse artiklis 2 on sätestatud võimalus
kasutada finantsraamistikus seatud ülemmäärade ületamise korral
finantsraamistikust väljapoole jäävate erivahendite summasid. Vahendeid, nende
suurust ja kasutamise korda käsitlevad sätted on esitatud kokkuleppes. Nii
tagatakse mõlema eelarvepädeva institutsiooni menetluste ja ülesannete sidusus
(vt uue kokkuleppe eelnõu punktid 10–15).
1.2.3.
Erisätted tagatiste kohta
Juhul kui maksebilansi toetamise mehhanismi
või Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kaudu antud tagatud laen tuleb maksta
tagasi Euroopa Liidu eelarvest, on määrusega nr 1150/2000 ette nähtud
võimalus kasutada liidu eelarve seadusjärgsete kohustuste täitmiseks
täiendavaid omavahendeid. Rahalistele toimingutele peab järgnema
eelarvetoiming, st tuleb vastu võtta paranduseelarve. Paranduseelarve peab
olema kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku ülemmääradega. Võttes arvesse
asjaomaseid summasid (Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi ja maksebilansi
toetamise mehhanismi tagatud laenud), tähendab see enam-vähem kindlalt, et
mitmeaastast finantsraamistikku tuleb muuta. Sellise olukorra tekkimine on väga
ebatõenäoline, kuid võimalike probleemide vältimiseks tehakse ettepanek lisada
mitmeaastase finantsraamistiku määrusesse säte, mis välistaks selliste
võimalike kulude katmise finantsraamistiku arvel (st vajatavaid summasid ei
arvestataks finantsraamistiku ülemmäärades). Asjakohane ülemmäär, mis piirab liidu
suutlikkust tagada laenu ELi eelarvest, on omavahendite ülemmäär, mitte mitmeaastase
finantsraamistiku ülemmäär. Mitmeaastase finantsraamistiku muutmise nõudmine
tagatise kasutuselevõtmise korral näib olevat vastuolus seadusandja
kavatsustega.
1.2.4.
Suuremahuliste projektide rahastamise toetamine
Suuremahulistel infrastruktuuriprojektidel
põhinevate olulisemate tehnoloogia arenduskavade, eelkõige Euroopa
satelliitnavigatsiooni programmide EGNOS ja Galileo omaduste tõttu on vaja ette
näha erisätted, mille eesmärk on kasutada sihtotstarbeliselt liidu eelarvest
eraldatavaid summasid. 2007.–2013. aasta finantsraamistikust saadud kogemust
arvesse võttes on selliseid uusi sätteid vaja, et kaitsta liidu kulude
korrapärast arengut ning tagada iga-aastase eelarvemenetluse sujuv toimimine. Eespool nimetatud programme käsitlevad
seadusandlikud aktid peavad olema kooskõlas käesoleva määruse finantssätetega.
2.
ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
2.1.
Mitmeaastase finantsraamistiku määrus
Artikkel 1 Artiklis 1 täpsustatakse finantsraamistiku
kestus ja osutatakse finantsraamistiku tabelit sisaldavale lisale. Artikkel 2 – Vastavus mitmeaastase
finantsraamistiku ülemmäärale Artikli 2 lõikes 1 kehtestatakse
institutsioonidele kohustus järgida eelarvemenetluses iga-aastaseid
ülemmäärasid kooskõlas aluslepingu sätetega. Lõikes 2 nähakse ette võimalus ülemmäärasid
vajaduse korral ületada, kui kasutatakse finantsraamistikku mittekuuluvaid
vahendeid. Hädaabireserv, solidaarsusfond, paindlikkusinstrument,
Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond ning uus põllumajandussektori
kriisiabireserv ja ettenägemata kulude varu on määratletud uue kokkuleppe
eelnõu punktides 10–15. Nimetatud vahendid ei sisaldu finantsraamistikus ning
sellega on tagatud, et erakorralistel asjaoludel eraldatakse vahendeid vajaduse
korral rohkem, kui finantsraamistiku ülemmäärad seda võimaldavad. Sellega suureneb
finantsraamistiku paindlikkus ning neid saavad ühiselt kasutada mõlemad
eelarvepädevad institutsioonid. Selleks et säilitada praegune paindlikkus ja
institutsioonide ülesanded kõnealuste vahendite kasutamisel, on neid käsitlevad
sätted lisatud uue kokkuleppe eelnõusse. Lõikes 3 välistatakse maksebilansi toetamise
mehhanismi ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antavate laenude puhul
kohustus järgida liidu eelarvest tagatiste andmise menetluse korral
finantsraamistiku ülemmäärasid ning seega ka mitmeaastase finantsraamistiku
muutmise vajadus. Asjakohane ülemmäär, mida tuleb järgida, on omavahendite
ülemmäär. Artikkel 3 –
Omavahendite ülemmäära järgimine Tehakse ettepanek muuta artiklit võrreldes
2010. aasta märtsi ettepanekuga, sätestades selge sõnaga, et ka
finantsraamistikust välja jäävate vahendite kasutuselevõtu ja liidu eelarvest
laenudele määruse (EÜ) nr 332/2002 või määruse (EÜ) nr 407/2010 kohase garantii
andmise puhul tuleb järgida omavahendite ülemmäära. Artikkel 4 – Finantsraamistiku tehniline
kohandamine Finantsraamistik esitatakse 2011. aasta
hindades. Selle tehnilise kohandamise menetlus ning 2 % deflaator jäävad
samaks. Lõike 1 punkti c lisatakse uus säte: ettenägemata kulude varu
absoluutsumma suuruses 0,03 % ELi kogurahvatulust, nagu on kindlaks
määratud uue kokkuleppe eelnõu punktis 15. Artikkel 5 – Ühtekuuluvuspoliitikale
eraldatavate vahendite kohandamine Kõnealuse artikli tekst vastab kehtiva
kokkuleppe punkti 17 ning 2010. aasta märtsi ettepaneku artikli 5 tekstile.
Tehtud muudatused kajastavad finantsraamistiku 2014–2020 ajakava ja
finantsraamistiku struktuuri muutmist. Artikkel 6 –
Rakendamisega seotud kohandamine Kõnealuse artikli sõnastus, millega määratakse
kindlaks rakendamisega seotud kohanduseeskirjad, vastab kehtiva kokkuleppe
punktile 18. Seda artiklit ei muudeta võrreldes 2010. aasta märtsi
ettepanekuga. Artikkel 7 – Struktuurifondide,
Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Fondi ja Euroopa Kalandusfondi kohandamine Kõnealuses artiklis korratakse kehtiva
kokkuleppe punkti 48 sõnastust. Õigusliku aluse ja programmdokumentide
ettevalmistamine on küllaltki aeganõudev protsess ning seepärast tuleb valmis
olla selleks, et õigusaktide ja programmide vastuvõtmine hilineb. Artikkel 8 – Ülemäärase valitsemissektori
eelarve puudujäägiga seonduvad kohandused Kõnealuse artikli sõnastus, millega määratakse
kindlaks ülemäärase valitsemissektori eelarve puudujäägiga seotud
kohanduseeskirjad, kordab kehtiva kokkuleppe punkti 20 sõnastust ning seda ei
ole võrreldes 2010. aasta märtsi ettepanekuga muudetud. Artikkel 9 – Finantsraamistiku muutmine Kõnealuse artikli sõnastus kordab kehtiva
kokkuleppe punktide 21–23 ning 2010. aasta märtsi ettepaneku artikli 8
sõnastust. Selles on siiski tehtud mõned muudatused: 1) 2010. aasta märtsi
ettepaneku artikli 8 lõikes 2 sätestatud üldine reegel muutmisettepanekute
esitamise kohta jäetakse välja, sest see ei vastanud tegelikule olukorrale,
kuna ettenägemata olukordadele tuleb reageerida kohe nende ilmnemisel; 2) 2010.
aasta märtsi ettepaneku artikli 8 lõikes 3 sätestatud võimalus kohandada
finantsraamistikku kvalifitseeritud häälteenamuse teel jäetakse välja (sest
tehakse ettepanek laiendada paindlikkusinstrumente ja luua ettenägemata kulude
varu); 3) lisatakse lõige 5, milles on täpsustatud, milliseid muudes artiklites
sätestatud finantsraamistiku kohandusi tuleb samuti käsitada finantsraamistiku
muutmisena. Artikkel 10 – Finantsraamistiku kohandamine
aluslepingu läbivaatamise korral Kõnealuse artikli sõnastus, millega määratakse
kindlaks aluslepingu läbivaatamise korral rakendatavad kohanduseeskirjad,
kordab kehtiva kokkuleppe punkti 4 sõnastust ning vastab 2010. aasta märtsi
ettepaneku artiklile 9. Artikkel 11 – Finantsraamistiku kohandamine
laienemise korral Kõnealuse artikli sõnastus kordab kehtiva
kokkuleppe punkti 29 ning 2010. aasta märtsi ettepaneku artikli 11 sõnastust. Lisatakse uus lõige eelkõige seoses Küprose
küsimuse tervikliku lahenduse võimaliku saavutamisega finantsraamistikuga
hõlmatud ajavahemikul. Artikkel 12 – Eelarvemenetluse käigus
tehtav institutsioonidevaheline koostöö Kõnealuse artikli sätted vastavad 2010. aasta
märtsi ettepanekule. Eelarvemenetluse käigus tehtava koostöö üldeeskirjad on
lisatud mitmeaastase finantsraamistiku määrusesse, kuid üksikasjalikumad sätted
on esitatud uue kokkuleppe eelnõus ja selle lisas. Artikkel 13 – Ühise välis- ja
julgeolekupoliitika (ÜVJP) rahastamine 2010. aasta märtsi ettepaneku sätted jäävad
samaks, kuid nähakse ette ÜVJP miinimumsumma. Artikkel 14 – Suuremahuliste projektide
rahastamise toetamine Suuremahulistel infrastruktuuriprojektidel
põhinevate oluliste tehnoloogia arenduskavade, eelkõige Euroopa
satelliitnavigatsiooni programmide EGNOS ja Galileo jaoks on vaja erisätteid.
Sellised sätted on vajalikud kõnealuste projektide eriomaduste tõttu:
mitmeaastasest finantsraamistikust oluliselt pikem kestus, projektidega
kaasnevate ohtude tõttu võivad tekkida suured lisakulud, erakapitali kasutakse
vähe või üldse mitte ning lühiajalises või keskpikas plaanis ärieesmärgil
kasutamine ei võimalda luua tulu või võib seda luua üksnes mõõdukalt. Seepärast näeb kavandatud säte ette kasutada
2014.–2020. aasta finantsraamistiku puhul Euroopa satelliitnavigatsiooni
programmide EGNOS ja Galileo jaoks kättesaadavaid summasid sihtotstarbeliselt. Artikkel 15 – Finantsraamistiku rakendamise
vahehindamine Lisatakse uus säte, millega nähakse ette
finantsraamistiku toimimise vahehindamise aeg. Sarnane säte lisati kehtivasse
kokkuleppesse (punkt 7 ja deklaratsioon nr 1). Artikkel 16 – Üleminek järgmisele
finantsraamistikule Kõnealuses artiklis on sätestatud komisjoni
kohustus esitada uus finantsraamistik enne 1. jaanuari 2018, st kolm aastat
enne finantsraamistiku kehtivusaja lõppemist. Teises lõigus tuletatakse meelde eeskirjad
juhuks, kui asjaomase määruse reguleerimisalasse jääva finantsraamistiku
kehtivusaja lõpuks ei jõuta uue finantsraamistiku suhtes kokkuleppele. Artikkel 17 Mitmeaastase finantsraamistiku määruse
viimases artiklis määratakse kindlaks määruse jõustumiskuupäev.
Institutsioonidevaheline kokkulepe peaks jõustuma samal kuupäeval, sest
kõnealused kaks õigusakti täiendavad teineteist.
2.2.
Eelarvealast koostööd ja usaldusväärset
finantsjuhtimist käsitlev institutsioonidevaheline kokkuleppe
Sissejuhatus – uue kokkuleppe eelnõu
punktid 1–6 Uue kokkuleppe eelnõu sissejuhatavas osas
viidatakse asutamislepingule (artikkel 295) ja sätestatakse kokkuleppe siduvus
ning selle sidusus muude mitmeaastase finantsraamistiku ja eelarvemenetlusega
seotud õigusaktidega; selles kirjeldatakse ka kokkuleppe ülesehitust ja sätestatakse
kokkuleppe jõustumise kuupäev (sama kuupäev, mis mitmeaastase finantsraamistiku
määruse puhul). Selles korratakse 2010. aasta märtsi
ettepaneku punktide 1–6 sõnastust. I osa –
finantsraamistikuga seotud sätted ning finantsraamistikust väljapoole jäävaid
erivahendeid käsitlevad sätted A. Finantsraamistikuga seotud sätted Punktis 7 on sätestatud eeskirjad eelarvesse
lülitamata toimingute (nt Euroopa Arengufond) ja omavahendite kategooriate
muutumisega seotud teabe esitamise kohta. Nimetatud teabe esitamise tava jääb
alles, kuid tehakse ettepanek esitada seda mitte enam koos finantsraamistiku
tehnilise kohandamisega, vaid eelarveprojektile lisatud dokumentidega, kuhu see
teave loogiliselt kuulub. Esitamise aeg jääb põhimõtteliselt samaks (aprilli lõpp
/ mai algus). See muudatus esitati juba 2010. aasta märtsi ettepanekus. Uue kokkuleppe punktis 8 käsitletakse
ülemmäära piiresse jäävat varu. Mitmeaastase finantsraamistiku määrusega
kehtestatakse kõigile rubriikidele ülemmäärad, mida tuleb vastavalt aluslepingule
iga eelarvemenetluse käigus järgida. Siiski tuleks säilitada tava, mille
kohaselt tagatakse võimaluse korral ülemmäära piires piisavad varud. See
kujutab endast institutsioonidevahelise koostöö üht tahku ja peegeldab
institutsioonide head tahet eelarvemenetluse teostamisel ning on sellisena
institutsioonidevahelise kokkuleppe osa. Säte jäetakse alles, muutmata praegust
tava ja 2010. aasta märtsi ettepanekut. Punktis 9 on sätestatud 2020. aastale
järgnevat ajavahemikku hõlmava maksete assigneeringute prognoosi ajakohastamine
finantsraamistiku neljandal aastal vastavalt praegusele tavale ja 2010. aasta
märtsi ettepanekule. B. Finantsraamistikust väljapoole jäävaid
erivahendeid käsitlevad sätted Finantsraamistikust väljapoole jäävad vahendid
(hädaabireserv, solidaarsusfond, paindlikkusinstrument ja Euroopa
Globaliseerumisega Kohenemise Fond) jäävad institutsioonidevahelise kokkuleppe
osaks. Mitmeaastase finantsraamistiku määruse artiklis 2 on sätestatud võimalus
kasutada vajaduse korral nimetatud vahendeid finantsraamistikuga kehtestatud
ülemmääradest suuremas ulatuses. Sätete jagunemine kahe õigusakti vahel vastab
2010. aasta märtsi ettepanekus esitatud loogikale. 2010. aasta märtsi ettepanekuga võrreldes
tehakse järgmised muudatused: suurendatakse paindlikkusinstrumendi ning
hädaabireservi jaoks ettenähtud summasid, vähendatakse Globaliseerumisega
Kohanemise Euroopa Fondi jaoks ettenähtud summat, finantsmäärusesse lisatavast
sättest sõltuvalt nähakse ette võimalus kasutada hädaabireservi raames kättesaadavaid
iga-aastaseid kasutamata summasid aastani n+1 ja laiendatakse hädaabireservi
reguleerimisala, nii et see hõlmaks ka olukordi, mis on seotud rändevoogudest
tuleneva erilise survega liidu välispiiril, paindlikkusinstrumendi puhul
pikendatakse seda võimalust aastalt n+2 aastale n+3, kaotatakse sellised
sätted, mis piiravad Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondist (EGF)
kättesaadavaid iga-aastaseid summasid varasema kahe aasta jooksul kasutamata ja
vabanevate summadega, ning laiendatakse fondi reguleerimisala, et leevendada ka
globaliseerumise mõju põllumajandustootjatele. Kõik summad on väljendatud 2011.
aasta hindades, et need oleksid sidusad finantsraamistiku üldise esitusega.
Kasutamise korda lihtsustatakse võrreldes praeguse tavaga. Tehakse ettepanek luua uus reserv
põllumajandussektori abistamiseks suurte kriiside korral. Reservist abi saamise
üksikasjalikud tingimused sätestatakse asjaomases õiguslikus aluses. Reservi
suurus ja selle kasutuselevõtu eeskirjad määratakse kindlaks institutsioonidevahelises
kokkuleppes. Tehakse ettepanek luua finantsraamistikust
väljapoole jääv vahend: ettenägemata kulude varu. Sõnastus vastab sisuliselt
sätetele, mille nõukogu esitas oma 18. jaanuari 2011. aasta seisukohas 2010.
aasta märtsi ettepanekute kohta. Ettenägemata kulude varu käsitlevate sätete
jagunemine vastab siiski 2010. aasta märtsi ettepaneku loogikale, st
institutsioonidevahelisse kokkuleppesse jäetakse alles kõik sätted, mis on
seotud finantsraamistikust väljapoole jäävate erivahenditega. II osa –
eelarvemenetluse käigus toimuva institutsioonidevahelise koostöö parandamine A. Institutsioonidevaheline koostöömenetlus Eelarvemenetluse käigus toimuvat
institutsioonidevahelist koostööd käsitlevaid sätteid on võrreldes kehtivate
eeskirjadega märkimisväärselt muudetud, et viia need vastavusse aluslepinguga
kehtestatud uue eelarvemenetlusega. Kõik kõnealused sätted on vastavalt 2010.
aasta märtsi ettepanekule esitatud institutsioonidevahelise kokkuleppe lisas. Lisas esitatud sätted vastavad 2010. aasta
märtsi ettepanekule, kuid neis kajastuvad ka institutsioonide deklaratsioonides
hiljem kokkulepitud muudatused. B. Finantssätete lisamine seadusandlikesse
aktidesse Kehtiva kokkuleppe sätted ja seega ka 2010.
aasta märtsi ettepaneku sätted jäetakse alles. Selleks et parandada
paindlikkust rubriikide piires, suurendatakse kõrvalekalde võimalust õigusaktis
ette nähtud summadest 5 %-lt 10 %-le. See võimalus ei kehti summade
puhul, mis on liikmesriikidele sihtotstarbeliselt eraldatud kogu finantsraamistiku
ajavahemikuks, ega uute suuremahuliste projektide puhul, mis on määratletud
mitmeaastase finantsraamistiku määruse artiklis 13. C. Kalanduskokkulepetega seotud kulud Tehakse ettepanek viia kehtiva kokkuleppe
sätted, milles käsitletakse kalanduskokkulepetega seotud kulutusi, vastavusse
uute eelarve eeskirjadega. Kavandatavas muudetud sõnastuses võetakse üle need
olemasoleva teksti osad, mis on siiani asjakohased ning käsitlevad head
koostööd ja institutsioonide teavitamist toimuvast. Sätted vastavad 2010. aasta
märtsi ettepanekule ja nende muutmist ei peetud vajalikuks. D. Ühise välis- ja julgeolekupoliitika
rahastamine Sätted vastavad 2010. aasta märtsi
ettepanekule ja nende muutmist ei peetud vajalikuks. E. Institutsioonide osalemine Euroopa
Arengufondi juhtimises Selleks et parandada parlamendi kontrolli
Euroopa Arengufondi (EAF) üle ja lähendada fondi sätteid liidu eelarvest
rahastatava arengukoostöö eeskirjadele, tehakse ettepanek lisada säte, mille
kohaselt Euroopa Parlamendiga peetakse dialoogi EAFist rahastatavaid programme
käsitletavate dokumentide üle. F. Institutsioonidevaheline koostöö
halduskulusid käsitlevas eelarvemenetluses Lisatakse uus säte, mille eesmärk on tagada,
et institutsioonid lepivad igal aastal eelarvemenetluse varajases etapis
(ajakava on esitatud lisas) kokku halduskulude jaotuses; halduskulude taseme
iga-aastane muutus peaks kajastama iga institutsiooni puhul ka
personalieeskirjade sätete muutusest ning 2013.–2018. aastal toimuvast kõikide
institutsioonide, ametite ja asutuste personali järkjärgulisest 5 %
vähendamisest tulenevat võimalikku mõju eelarvele. III osa – ELi vahendite usaldusväärne
finantsjuhtimine Kõnealuses osas korratakse sõnastust, mida on
kasutatud 2010. aasta märtsi ettepanekutes finantsplaneerimise (teatavate
kohandustega, et lähendada teksti praegusele tavale) ning ametite ja Euroopa
koolide puhul (lisatud on nõue järgida asjakohase õigusakti või uue ameti
ülesannete muutmisel samu eeskirju nagu kõigi uute ametite loomise korral,
samuti on üksikasjalikult sätestatud mõju hindamine, mille komisjon teeb enne
ettepaneku esitamist uue ameti või uue Euroopa kooli loomiseks). Uusi või innovaatilisi rahastamisvahendeid
käsitlev osa ei ole enam vajalik, sest finantsmäärusesse lisatakse uus jaotis,
mis on täielikult pühendatud rahastamisvahenditele ning milles esitatakse
üksikasjalikud eeskirjad nendest vahenditest aruandmiseks. 2011/0177 (APP) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS millega määratakse kindlaks mitmeaastane
finantsraamistik aastateks 2014–2020 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 312, koostoimes Euroopa Aatomienergiaühenduse
asutamislepinguga, eriti selle artikliga 106a, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[7], võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[8], olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele, toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)
Käesoleva määrusega kehtestatud iga-aastased
kulukohustuste assigneeringute ülemmäärad iga kululiigi kohta ning maksete
assigneeringute iga-aastased ülemmäärad peavad järgima kulukohustuste
assigneeringute ja omavahendite ülemmäärasid, mis on sätestatud [nõukogu
otsuses XXXX/XX/EL, Euratom]. (2)
Võttes arvesse piisava prognoositavuse vajadust
keskpika tähtajaga investeeringute ettevalmistamisel ja rakendamisel, peaks
finantsraamistiku kestus olema alates 1. jaanuarist 2014 seitse aastat ning
vahepeal tuleks teha finantsraamistiku rakendamise vahehindamine. Kõnealuse
hindamise tulemusi tuleks arvesse võtta finantsraamistiku kehtivuse viimase
kolme aasta jooksul. (3)
Erivahendid, hädaabireserv, Euroopa Liidu
Solidaarsusfond, paindlikkusinstrument, Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa
Fond, põllumajandussektori kriisiabireserv ja ettenägemata kulude varu on
vajalikud selleks, et liit saaks reageerida ettenägematutele asjaoludele või
rahastada selgelt kindlaksmääratud kulutusi, mida ei ole võimalik rahastada
finantsraamistikus kehtestatud ühe või enama rubriigi ülemmäära piires. Seepärast on vajalikud erisätted, et juhul, kui on vaja
kasutada erivahendeid, oleks võimalus kanda kulukohustuste assigneeringud
eelarvesse suurematena, kui finantsraamistikuga kehtestatud ülemmäärades ette
nähtud. (4)
Juhul kui on vaja kasutada ELi eelarve tagatisi
laenude puhul, mis on antud maksebilansi toetamise mehhanismi või Euroopa
finantsstabiilsusmehhanismi kaudu, mis on sätestatud nõukogu 18. veebruari
2002. aasta määruses (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi
toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem,[9]
ning nõukogu 11. mai 2010. aasta määruses (EÜ) nr 407/2010, millega luuakse
Euroopa finantsstabiilsusmehhanism,[10] võib kasutatav summa
ületada finantsraamistiku kulukohustuste assigneeringute ja maksete
assigneeringute ülempiire, kuid mitte omavahendite ülemmäära. (5)
Finantsraamistik tuleks kindlaks määrata 2011.
aasta hindades. Kindlaks tuleks määrata ka finantsraamistiku tehnilise
kohandamise eeskirjad, et oleks võimalik ümber arvutada ülemmäärad ja kasutada
jäänud varud. (6)
Finantsraamistikus ei tuleks arvesse võtta
eelarvepunkte, mida rahastatakse sihtotstarbelistest tuludest Euroopa
Parlamendi ja nõukogu [...] määruse (EL) nr [xxx/201x] (Euroopa Liidu
aastaeelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade kohta)[11]
tähenduses. (7)
Kindlaks tuleks määrata ka eeskirjad muudeks
olukordadeks, mille puhul finantsraamistikku tuleks kohandada. Nimetatud
kohandused võivad olla seotud eelarve täitmise, ülemäärase valitsemissektori
eelarvepuudujäägi, aluslepingute läbivaatamise, laienemise või teatavaid
poliitikavaldkondi reguleerivate uute eeskirjade hilinenud vastuvõtmisega. (8)
Liikmesriikidele eraldatavad vahendid, millega
toetatakse ühtekuuluvust majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks, määratakse
kindlaks 2011. aasta kevadel koostatud siseriikliku koguprodukti (edaspidi
„SKP”) prognoosi alusel. Seoses prognooside ebakindluse ja neile
liikmesriikidele avalduva mõjuga, kelle vahendeid on piiratud, tuleks teha
vahehindamine, et võrrelda prognoositud ja tegelikku SKPd ja nende mõju
eraldatavatele vahenditele. Juhul kui 2014.–2016. aasta SKP erineb 2011. aasta
prognoosist rohkem kui +/– 5 %, tuleb 2018.–2020. aastaks
asjaomastele liikmesriikidele ettenähtud vahendeid kohandada. Tuleb ette näha
kõnealuse kohandamise eeskirjad. (9)
Finantsraamistikku võib olla vaja muuta
ettenägematutel asjaoludel, millega ei ole võimalik tegeleda
finantsraamistikuga ettenähtud ülemmäärade piires. Seepärast on sellisteks
juhtudeks vaja ette näha finantsraamistiku muutmine. (10)
Eelarvemenetluse käigus tehtava
institutsioonidevahelise koostöö reguleerimiseks tuleks sätestada üldeeskirjad. (11)
Eelarvemenetluse sujuvamaks muutmiseks on vaja
sätestada põhieeskirjad ühise välis- ja julgeolekupoliitika kulude kandmiseks
eelarvesse ja finantsraamistikuga hõlmatud perioodi üldsumma. (12)
Eelarvemenetluse käigus tehtava
institutsioonidevahelise koostöö ning ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga
seotud kulutuste eelarvestamise üksikasjalik korraldus on kindlaks määratud
Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahelises […] 201x. aasta
institutsioonidevahelises kokkuleppes eelarvealase koostöö ja usaldusväärse
finantsjuhtimise kohta[12]. (13)
Erieeskirjad on vajalikud ka selliste
suuremahuliste infrastruktuuriprojektidega tegelemiseks, mis kestavad
finantsraamistikust oluliselt kauem. Kindlaks tuleb määrata maksimumsummad,
mida makstakse nendele projektidele Euroopa Liidu eelarvest. Kõnealused summad
ei tohiks mõjutada muid liidu eelarvest rahastatavaid projekte. (14)
Komisjon peaks esitama uue mitmeaastase
finantsraamistiku ettepaneku enne 1. jaanuari 2018, et institutsioonidel
oleks võimalik see heaks kiita piisavalt vara enne järgmise finantsraamistiku
algust. Käesoleva määrusega kehtestatud finantsraamistiku kohaldamist peaks
jätkama juhul, kui uut mitmeaastase finantsraamistiku määrust ei võeta vastu
enne käesoleva määrusega kehtestatud finantsraamistiku kehtivuse lõppemist, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1
Mitmeaastane finantsraamistik Mitmeaastane finantsraamistik aastateks
2014–2020 (edaspidi „finantsraamistik”) esitatakse lisas. Artikkel 2
Vastavus finantsraamistiku ülemmääradele 1.
Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon järgivad
finantsraamistikus esitatud iga-aastaste kulude ülemmäärasid iga
eelarvemenetluse puhul ja asjaomase aasta eelarve täitmisel. 2.
Kulukohustuste täitmisega seotud
assigneeringud võib eelarvesse kanda finantsraamistiku asjaomaste rubriikide
ülemmääradest suurematena, kui on vaja kasutada hädaabireservi, Euroopa Liidu
Solidaarsusfondi, paindlikkusinstrumendi, Euroopa Globaliseerumisega Kohenemise
Fondi, põllumajandussektori kriisiabireservi või ettenägemata kulude varu
vahendeid vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 2012/2002,[13]
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1927/2006,[14]
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele nr xxxx/201x[15]
ning […] 201x. aasta institutsioonidevahelisele kokkuleppele eelarvealase
koostöö ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta (edaspidi
„institutsioonidevaheline kokkuleppe”). 3.
Kui tuleb kasutada tagatist sellise laenu puhul,
mis on kaetud liidu eelarvega vastavalt määrusele (EÜ) nr 332/2002 või
määrusele (EÜ) nr 407/2010, siis võib kasutatav summa ületada
finantsraamistikus sätestatud ülemmäärasid. Artikkel 3
Omavahendite ülemmäära järgimine 1. Ühegi finantsraamistikuga
hõlmatud aasta puhul ei tohi vajalikeks makseteks ettenähtud assigneeringute
üldsumma pärast iga-aastast kohandamist ning muid kohandusi või muudatusi ja
artikli 2 lõigete 2 ja 3 kohaldamist arvesse võttes olla selline, et
tagajärjeks on omavahendite sissenõudemäär, mis ületab otsuse [XXXX/XX/EL,
Euratom] kohaselt omavahenditele kehtestatud ülemmäära. 2. Vajaduse korral alandatakse
finantsmääruses esitatud ülemmäärasid, et tagada otsuse [XXXX/XX/EL, Euratom]
kohaselt omavahenditele kehtestatud ülemmäära järgimine. Artikkel 4
Tehniline kohandamine 1. Komisjon teeb igal aastal
enne n+1 aasta eelarvemenetlust finantsraamistikku järgmised tehnilised
kohandused: a) hindab ülemmäärad ja kulukohustuste
täitmisega seotud assigneeringute ja makseteks ettenähtud assigneeringute
üldsummad ümber n+1 aasta hindades; b) arvutab otsuse [XXXX/XX/EL, Euratom]
kohaselt sätestatud omavahendite ülemmäära piiresse jääva varu; c) arvutab institutsioonidevahelise
kokkuleppe punktis 15 sätestatud ettenägemata kulude varu absoluutsumma. 2. Komisjon teeb lõikes 1
osutatud tehnilised kohandused, tuginedes 2 % suurusele aastadeflaatorile.
3. Komisjon edastab lõikes 1
osutatud tehniliste kohanduste tulemused ja nende aluseks olevad
majandusprognoosid Euroopa Parlamendile ja nõukogule. 4. Asjaomase aasta suhtes ei saa
teha kõnealuse aasta jooksul või siis järgnevatel aastatel tagantjärele
täiendavaid tehnilisi kohandusi. Artikkel 5
Ühtekuuluvuspoliitikale eraldatavate vahendite kohandamine 1.
Juhul kui selgub, et mis tahes liikmesriigi
2014.–2016. aasta summeeritud sisemajanduse koguprodukt (edaspidi „SKP”) erineb
rohkem kui +/– 5 % 2011. aasta prognoosist, mille alusel määrati kindlaks
aastateks 2014–2020 liikmesriikides ühtekuuluvuse toetamiseks ettenähtud
vahendid, kohandab komisjon 2018. aasta tehnilise kohanduse käigus summasid,
mis on asjaomasele liikmesriigile kõnealusel ajavahemikul ühtekuuluvuse
toetamiseks ette nähtud. 2.
Lõikes 1 osutatud kohanduste positiivne või
negatiivne summaarne netomõju ei või olla suurem kui 3 miljardit eurot. 3.
Nõutavad kohandused jaotatakse võrdsetes osades
aastate 2018–2020 vahel ja vastavalt muudetakse ka finantsraamistiku asjaomased
ülemmäärad. Artikkel 6
Rakendamisega seotud kohandamine Euroopa Parlamendile ja nõukogule
finantsraamistiku tehniliste kohanduste tulemuste teatamisel esitab komisjon
ettepanekud makseteks ettenähtud assigneeringute üldsumma kohandamiseks, mida
ta peab rakendamisest lähtuvalt vajalikuks, et tagada nende assigneeringute
korrapärane areng kulukohustuste täitmisega seotud assigneeringute suhtes.
Kõnealuseid ettepanekuid käsitlevad otsused tehakse enne n aasta 1. maid. Artikkel 7
Struktuurifondide, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Fondi ja Euroopa
Kalandusfondi kohandamine 1.
Kui pärast 1. jaanuari 2014 võetakse vastu uued
struktuurifonde, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Fondi ja Euroopa
Kalandusfondi reguleerivad eeskirjad või programmid, kohandatakse finantsraamistikku,
et kanda järgmistesse aastatesse üle 2014. aastal kasutamata jäänud vahendite
osa, mis ületab vastavaid kulude ülemmäärasid. 2.
Kohandamine seoses 2014. aastal kasutamata jäänud
vahendite ülekandmisega kinnitatakse enne 1. maid 2015. Artikkel 8
Ülemäärase valitsemissektori eelarvepuudujäägiga seonduvad kohandused Juhul kui nõukogu tühistab otsuse peatada
ülemäärase valitsemissektori eelarve puudujäägi puhuks kehtestatud menetluse
tulemusena Ühtekuuluvusfondi eelarveliste kulukohustuste täitmine, otsustab ta
aluslepingu põhjal ja pidades kinni asjaomasest alusaktist, kas kanda peatatud
kulukohustused üle järgmistesse aastatesse. Aastal n peatatud kulukohustusi ei
saa üle kanda kaugemale kui aastasse n+2. Artikkel 9
Finantsraamistiku muutmine 1.
Ettenägemata asjaoludel võib finantsraamistikku
muuta, pidades seejuures kinni [otsuse XXXX/XX/EL, Euratom] kohaselt sätestatud
omavahendite ülemmäärast. 2.
Finantsraamistiku muutmisel vastavalt lõikele 1
võetakse arvesse võimalust kulud muudetava rubriigiga hõlmatud programmide
vahel ümber jaotada, pidades eeskätt silmas assigneeringute eeldatavat
alakasutamist. Võimaluse korral peab eesmärgiks olema see, et oluline osa
uutest kavandatud kuludest nii absoluutsuurusena kui ka protsendimäärana jäävad
rubriigi kehtiva ülemmäära piiresse. 3.
Finantsraamistiku muutmisel vastavalt lõikele 1
võetakse arvesse võimalust tasaarvestada ühe rubriigi ülemmäära suurendamine
mõne muu rubriigi ülemmäära vähendamise abil. 4.
Finantsraamistiku muutmisel vastavalt lõikele 1
säilib asjakohane suhe kulukohustuste ja maksete vahel. 5.
Artikli 3 lõikes 2 ning artiklites 6, 7, 8, 10, 11
ja 16 osutatud kohandusi käsitatakse samuti finantsraamistiku muutmisena. Artikkel 10
Finantsraamistiku kohandamine aluslepingute läbivaatamise korral Kui mitmeaastase finantsraamistiku jooksul
vaadatakse aluslepingud läbi nii, et see avaldab mõju eelarvele, tehakse
finantsraamistikus vajalikud kohandused. Artikkel 11
Finantsraamistiku kohandamine laienemise ja Küprose ühendamise korral Kui mõni uus liikmesriik ühineb Euroopa
Liiduga finantsraamistikuga hõlmatud ajavahemikul, kohandatakse
finantsraamistikku, et võtta arvesse ühinemisläbirääkimistest tingitud
kulutusi. Kui Küpros ühendatakse finantsraamistikuga
hõlmatud ajavahemikul, kohandatakse finantsraamistikku, et võtta arvesse
Küprose küsimuse terviklikku lahendust ja ühendamisest tulenevaid täiendavaid
rahalisi vajadusi. Artikkel 12
Eelarvemenetluse käigus tehtav institutsioonidevaheline koostöö Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon
(edaspidi „institutsioonid”) võtavad iga-aastase eelarvemenetluse
lihtsustamiseks mis tahes meetmeid. Institutsioonid teevad kogu menetluse vältel
heas usus koostööd oma seisukohtade lähendamiseks. Institutsioonid teevad
asjakohaste institutsioonidevaheliste kontaktide abil koostööd, et jälgida töö
edenemist ja analüüsida oma seisukohtade lähedust menetluse kõikides etappides. Institutsioonid tagavad nii palju kui võimalik
oma tööde ajakava kooskõlastamise, et võimaldada menetluste läbiviimist ühtsel
ja kooskõlastatud viisil, mille lõpptulemuseks on eelarve lõplik vastuvõtmine. Kolmepoolseid kohtumisi võib korraldada
menetluse kõikidel etappidel ja erineval esindatuse tasemel, sõltuvalt
kavandatava arutelu olemusest. Iga institutsioon nimetab kooskõlas oma
kodukorraga kohtumisel osalejad, määrab kindlaks oma läbirääkimismandaadi ja
teavitab õigeaegselt teisi institutsioone kohtumiste korrast. Artikkel 13
Ühise välis- ja julgeolekupoliitika rahastamine Ühise välis- ja julgeolekupoliitika (edaspidi
„ÜVJP”) talituskulude üldsumma kantakse täies ulatuses ühte eelarvepeatükki
pealkirja all „ÜVJP”. Nimetatud summa katab tegelikud eeldatavad vajadused,
mida hinnatakse eelarveprojekti koostamise raames, lähtudes igal aastal Euroopa
Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja tehtavatest
prognoosidest, ning see sisaldab piisava varu ettenägemata meetmeteks.
Vahendeid reservi kanda ei saa. Artikkel 14
Suuremahuliste projektide rahastamise toetamine Euroopa Liidu eelarvest eraldatakse Euroopa
satelliitnavigatsiooni programmidele (EGNOS ja Galileo) ajavahemikuks 2014–2020
kuni 7 000 miljonit eurot 2011. aasta hindades. Artikkel 15
Finantsraamistiku rakendamise vahehindamine Komisjon esitab 2016. aastal finantsraamistiku
rakendamise hindamise tulemused ning vajaduse korral asjakohased ettepanekud. Artikkel 16
Üleminek järgmisele finantsraamistikule Komisjon esitab enne 1. jaanuari 2018 uue
mitmeaastase finantsraamistiku ettepaneku. Juhul kui enne 31. detsembrit 2020 ei võeta
vastu nõukogu määrust uue mitmeaastase finantsraamistiku kindlaksmääramise
kohta, kohaldatakse finantsraamistikuga hõlmatud viimase aasta ülemmäärasid ja
muid sätteid nii kaua, kuni võetakse vastu uut finantsraamistikku
kindlaksmäärav määrus. Kui pärast 2020. aastat ühinevad Euroopa Liiduga uued
liikmesriigid, tehakse laiendatud finantsraamistikus vajaduse korral
ühinemisläbirääkimiste tulemuste arvessevõtmiseks vajalikud kohandused. Artikkel 17
Jõustumine Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. (Koht), … Nõukogu
nimel eesistuja
LISA Mitmeaastase
finantsraamistiku tabel [1] Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 29. juunil
1988. aastal alla kirjutatud institutsioonidevaheline kokkulepe
eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse parandamise kohta (EÜT L 185,
15.7.1988, lk 33). [2] Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vaheline 17.
mai 2006. aasta institutsioonidevaheline kokkulepe eelarvedistsipliini ja
usaldusväärse finantsjuhtimise kohta (ELT C 139, 14.6.2006, lk 1). [3] KOM(2010) 72 ja KOM(2010) 73. [4] KOM(2011) 500, 29.6.2011. [5] KOM(2010) 185 (lõplik), 27.4.2010, punkt 2 (lk 4–13). [6] KOM(2010) 700 (lõplik), 19.10.2010, eriti punktid
4.5–4.7 (lk 23–25). [7] ELT C […], […], lk […]. [8] ELT C […], […], lk […]. [9] EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1. [10] ELT L 118, 12.5.2010, lk 1. [11] ELT L […]. [12] ELT C […]. [13] EÜT L 311, 14.11.2002, lk 3. [14] ELT L 406, 30.12.2006, lk 1. [15] ELT L […], […], lk […].