This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 02016R1036-20200811
Regulation (EU) 2016/1036 of the European Parliament and of the Council of 8 June 2016 on protection against dumped imports from countries not members of the European Union (codification)
Consolidated text: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (kodifikation)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (kodifikation)
02016R1036 — DA — 11.08.2020 — 003.007
Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (EUT L 176 af 30.6.2016, s. 21) |
Ændret ved:
|
|
Tidende |
||
nr. |
side |
dato |
||
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2017/2321 af 12. december 2017 |
L 338 |
1 |
19.12.2017 |
|
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2018/825 af 30. maj 2018 |
L 143 |
1 |
7.6.2018 |
|
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2020/1173 af 4. juni 2020 |
L 259 |
1 |
10.8.2020 |
Berigtiget ved:
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2016/1036
af 8. juni 2016
om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union
(kodifikation)
Artikel 1
Principper
Artikel 2
Konstatering af dumping
A. NORMAL VÆRDI
Når eksportøren i eksportlandet ikke fremstiller eller sælger samme vare, kan den normale værdi imidlertid fastsættes på grundlag af andre sælgeres eller producenters priser.
Transaktioner mellem parter, som synes at være forretningsmæssigt forbundne eller at have en indbyrdes kompensationsaftale, kan kun anses for at finde sted i normal handel, og priserne for de pågældende transaktioner kan kun anvendes til fastsættelse af den normale værdi, hvis det fastlås, at de ikke er påvirket af dette afhængighedsforhold.
For at fastslå, om to parter er forretningsmæssigt forbundne, kan der tages hensyn til definitionen af indbyrdes afhængige personer i artikel 127 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 ( 1 ).
En særlig markedssituation for den pågældende vare, som omhandlet i første afsnit, kan anses for at være til stede, bl.a. når priserne er kunstigt lave, når der forekommer betydelig byttehandel, eller når der foreligger ikke-kommercielle forædlingsforanstaltninger.
Hvis priser, som på salgstidspunktet er lavere end omkostningerne, er højere end de vejede gennemsnitlige omkostninger, i undersøgelsesperioden, skal sådanne priser anses for at give dækning for omkostningerne inden for en rimelig periode.
Nævnte længere periode bør normalt være et år, men må under ingen omstændigheder være kortere end seks måneder, og salg til priser, der er lavere end enhedsomkostningerne, anses for at finde sted i betydelige mængder inden for en sådan periode, når det fastslås, at den vejede gennemsnitlige salgspris er lavere end de vejede gennemsnitlige enhedsomkostninger, eller at de solgte mængder til priser, der er lavere end enhedsomkostningerne, udgør mindst 20 % af det salg, der anvendes som grundlag for fastsættelse af den normale værdi.
Hvis omkostninger forbundet med produktion og salg af den vare, der er omfattet af undersøgelsen, ikke er tilstrækkeligt afspejlet i den pågældende parts optegnelser, justeres eller fastsættes de på grundlag af de omkostninger, der bæres af andre producenter eller eksportører i samme land, eller, hvis sådanne oplysninger ikke foreligger eller ikke kan anvendes, på et andet rimeligt grundlag, herunder oplysninger fra andre repræsentative markeder.
En fordeling af omkostninger, der beror på en fast praksis, kan lægges til grund. Omkostninger fordeles i øvrigt på grundlag af omsætningen, medmindre en anden fremgangsmåde er mere berettiget. En passende regulering af omkostningsfordelingen foretages med hensyn til engangsomkostninger, som begunstiger den fremtidige og/eller nuværende produktion, medmindre der i omkostningsfordelingen i henhold til dette afsnit allerede er taget hensyn hertil.
Påvirkes omkostningerne for en del af omkostningsinddækningsperioden af anvendelsen af nye produktionsanlæg, som kræver betydelige yderligere investeringer, og af lav kapacitetsudnyttelse, der skyldes påbegyndelse af virksomhed i eller i en del af undersøgelsesperioden, er de gennemsnitlige omkostninger for den fase, hvor påbegyndelse af virksomhed finder sted, sådanne, som i henhold til ovennævnte fordelingsregler er gældende ved udgangen af denne fase og de indregnes for undersøgelsesperioden med dette beløb i de vejede gennemsnitlige omkostninger, der er omhandlet i stk. 4, andet afsnit. Fasens længde fastlægges i relation til den pågældende producents eller eksportørs situation, men må ikke overstige en passende indledende del af omkostningsinddækningsperioden. Med henblik på denne justering af omkostninger, der vedrører undersøgelsesperioden, tages der hensyn til oplysninger vedrørende en sådan fase, som går ud over denne periode, for så vidt oplysningerne indgives forud for kontrolbesøg og senest tre måneder efter indledningen af undersøgelsen.
Beløbene til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste fastsættes på grundlag af de faktiske omkostninger, der påløber i forbindelse med den af undersøgelsen omfattede eksportørs eller producents produktion og salg i normal handel af samme vare. Kan disse beløb ikke fastsættes på dette grundlag, kan de fastsættes på grundlag af:
det vejede gennemsnit af de faktiske beløb, der er fastsat for andre eksportører eller producenter, som er omfattet af undersøgelsen, for så vidt angår produktion og salg af samme vare på oprindelseslandets hjemmemarked
de faktiske beløb, som påløber hos den pågældende eksportør eller producent på oprindelseslandets hjemmemarked i forbindelse med produktion og salg i normal handel af varer inden for samme generelle kategori
enhver anden rimelig metode under forudsætning af, at det derved fastsatte beløb til dækning af fortjeneste ikke overstiger den fortjeneste, som andre eksportører eller producenter normalt opnår ved salg af varer inden for samme generelle kategori på oprindelseslandets hjemmemarked.
Såfremt det ved anvendelsen af dette eller enhver anden relevant bestemmelse i nærværende forordning fastslås, at det ikke er hensigtsmæssigt at anvende priserne og omkostningerne på hjemmemarkedet i dette land på grund af, at der foreligger væsentlige fordrejninger i den i litra b) anvendte betydning, beregnes den normale værdi på grundlag af produktions- og salgsomkostninger, der afspejler ikke-fordrejede priser eller referenceværdier, efter følgende regler.
Kommissionens kilder kan omfatte:
Uden at det berører artikel 17 sker denne bedømmelse særskilt for hver enkelt eksportør og producent.
Den beregnede normale værdi skal indbefatte et ikke-fordrejet og rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste.
Betydelige fordrejninger er de fordrejninger, der finder sted, når indberettede priser eller omkostningerne, herunder omkostninger til råmaterialer og energi, ikke udspringer af frie markedskræfter, fordi de er blevet påvirket af væsentlig statslig indgriben. Ved vurderingen af, hvorvidt der foreligger væsentlige fordrejninger, skal der bl.a. tages hensyn til mulig påvirkning fra et eller flere af følgende forhold:
Hvis Kommissionen har velunderbyggede indicier for, at der evt. er væsentlige fordrejninger, som omhandlet i litra b), i et bestemt land eller en bestemt sektor i det pågældende land, og hvis det er relevant for den effektive anvendelse af denne forordning, udarbejder, offentliggør og ajourfører Kommissionen regelmæssigt en rapport, der beskriver de markedsvilkår, der er omhandlet i litra b), i det pågældende land eller den pågældende sektor. Sådanne rapporter og det bevismateriale, som de bygger på, skal indgå i sagsakterne til eventuelle undersøgelser vedrørende det pågældende land eller den pågældende sektor. Interesserede parter skal gives rig lejlighed til at afvise, supplere, fremsætte bemærkninger til og støtte sig til rapporten og det bevismateriale, som den bygger på, i forbindelse med undersøgelser, hvori rapporten og bevismaterialet anvendes. Kommissionen skal, når den vurderer væsentlige fordrejninger, tage hensyn til alle de relevante bevismaterialer, der indgår i sagsakterne.
Ved indgivelse af en klage i overensstemmelse med artikel 5 eller en anmodning om undersøgelse i overensstemmelse med artikel 11 kan erhvervsgrenen i Unionen støtte sig til det bevismateriale i rapporten, der er omhandlet i nærværende stykkes litra c), såfremt bevisstandarden efter artikel 5, stk. 9, er opfyldt, med henblik på at begrunde beregningen af den normale værdi.
Hvis Kommissionen finder, at der er tilstrækkeligt bevis i henhold til artikel 5, stk. 9, for væsentlige fordrejninger i den i nærværende stykkes litra b) anvendte betydning, og beslutter sig for at indlede en undersøgelse på dette grundlag, skal indledningsmeddelelsen oplyse dette. Kommissionen indsamler de oplysninger, som er nødvendige for beregningen af den normale værdi i overensstemmelse med nærværende stykkes litra a).
Umiddelbart efter iværksættelsen af undersøgelsen underrettes parterne i undersøgelsen om de relevante kilder, som Kommissionen påtænker at anvende med henblik på at beslutte den normale værdi i henhold til nærværende stykkes litra a), og de gives ti dage til at fremsætte bemærkninger. Med henblik herpå gives de interesserede parter adgang til sagsakterne, som skal omfatte eventuelt bevismateriale, som den undersøgende myndighed støtter sig til, med forbehold af artikel 19. Enhver dokumentation for eksistensen af væsentlige fordrejninger kan kun tages i betragtning, hvis den kan efterprøves rettidigt under undersøgelsen i overensstemmelse med artikel 6, stk. 8.
Det egnede repræsentative land udvælges på en rimelig måde, under hensyntagen til alle pålidelige oplysninger, der er fremlagt på tidspunktet for udvælgelsen og navnlig til samarbejdet med mindst en eksportør og producent i dette land. Når der er flere end et af et sådant land, gives der, når det er relevant, fortrinsret til lande, der har et passende niveau af social beskyttelse og miljømæssig beskyttelse. Der tages også hensyn til tidsfrister. Er det relevant, anvendes et egnet repræsentativt land, som er omfattet af samme undersøgelse.
Undersøgelsens parter underrettes umiddelbart efter iværksættelsen af undersøgelsen af det påtænkte tredjeland og skal have ti dage til at fremsætte bemærkninger.
B. EKSPORTPRIS
I disse tilfælde foretages der justeringer for alle omkostninger, herunder told og andre afgifter, der påløber mellem indførslen og videresalget, samt forventet fortjeneste med henblik på at fastsætte en realistisk eksportpris, frit Unionens grænse.
De omkostninger, for hvilke der skal foretages justeringer, indbefatter sådanne, som normalt bæres af en importør, men som er betalt af en anden part i eller uden for Unionen, der viser sig at være forretningsmæssigt forbundet med eller at have en kompensationsaftale med importøren eller eksportøren, herunder: normale transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger; told, eventuel antidumpingtold og andre afgifter, der skal betales i importlandet ved indførsel eller salg af varerne, samt en rimelig margen til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste.
C. SAMMENLIGNING
Der foretages en rimelig sammenligning mellem eksportprisen og den normale værdi. Denne sammenligning foretages i samme handelsled for salg, der finder sted på tidspunkter, som ligger så tæt op ad hinanden som muligt og med behørig hensyntagen til andre forskelle, som berører sammenligneligheden af priser. Når den normale værdi og den konstaterede eksportpris ikke er umiddelbart sammenlignelige, tages der i hvert enkelt tilfælde i form af justeringer behørigt hensyn til forskelle i faktorer, der påstås og påvises at påvirke priserne og dermed prisernes sammenlignelighed. Enhver dobbeltjustering skal undgås, navnlig i henseende til rabatter, afslag, mængder og handelsled. Er de fastsatte betingelser herfor opfyldt, kan der foretages justeringer for følgende faktorer:
Fysiske egenskaber
Der foretages en justering for forskelle i den pågældende vares fysiske egenskaber. Justeringen fastsættes efter et rimeligt skøn over forskellens markedsværdi.
Importafgifter og indirekte skatter
Der foretages en justering af den normale værdi med et beløb svarende til importafgifter eller indirekte skatter, som pålægges samme vare og materialer, der fysisk indgår heri, når varen er bestemt til forbrug i eksportlandet, og som ikke opkræves, eller som refunderes for den vare, der udføres til Unionen.
Rabatter, afslag og mængder
Der foretages en justering for forskelle i rabatter og afslag, herunder sådanne, der ydes for forskelle i mængder, hvis de pågældende rabatter og afslag er behørigt kvantificerede og er direkte knyttet til de pågældende salg. Der kan også foretages en justering for opsatte rabatter og afslag, hvis kravet herom er baseret på fast praksis i tidligere perioder, herunder opfyldelse af betingelserne for at opnå de pågældende rabatter eller afslag.
Handelsled
Der indrømmes en justering for forskelle i handelsled, herunder enhver forskel, der måtte opstå i Original Equipment Manufacturer (OEM) -salg, hvor det i forhold til distributionskæden på begge markeder påvises, at eksportprisen, herunder også en beregnet eksportpris, gælder for salg i et handelsled, der er forskelligt fra det for den normale værdi fastlagte, og at forskellen har påvirket prisernes sammenlignelighed, hvilket påvises ved konsekvente og tydelige forskelle i sælgernes funktioner og priser i de forskellige handelsled på eksportlandets hjemmemarked. Justeringen fastsættes på grundlag af forskellens markedsværdi.
I tilfælde, som ikke er omhandlet under nr. i), og hvor der ikke kan påvises forskelle i handelsled, fordi de pågældende led ikke findes på eksportlandets hjemmemarked, eller hvor bestemte funktioner påvises klart at være relateret til andre handelsled end det, der benyttes ved sammenligningen, kan en særlig justering dog tillades.
Transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger
Der foretages en justering for forskelle i de omkostninger, der er direkte forbundet med varens forsendelse fra eksportørens forretningssted til en uafhængig køber, når sådanne omkostninger er indregnet i salgspriserne. Disse omkostninger indbefatter transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger.
Emballeringsomkostninger
Der foretages en justering for forskelle i de omkostninger, der er direkte forbundet med emballeringen af den pågældende vare.
Kreditomkostninger
Der foretages en justering for forskelle i omkostningerne ved at yde kredit i forbindelse med de pågældende salg, forudsat at dette er en faktor, der tages i betragtning ved fastsættelse af salgspriserne.
Omkostninger ved kundeservice
Der foretages en justering for forskelle i de direkte omkostninger ved at yde garantier, kautioner, teknisk bistand og service, som fastsat ved lov og/eller i salgskontrakten.
Provision
Der foretages en justering for forskelle i provision, der betales i forbindelse med de pågældende salg.
Begrebet »provision« anses for at indbefatte den avance, en forhandler af varen eller den samme vare modtager, hvis en sådan forhandler har samme funktion som en agent, der arbejder på provisionsbasis.
Valutaomregning
Nødvendiggør prissammenligningen en valutaomregning, anvendes til en sådan omregning vekselkursen på salgsdatoen, undtagen når salg af udenlandsk valuta på terminsmarkedet er direkte knyttet til det pågældende eksportsalg, i hvilket tilfælde vekselkursen, som er gældende for dette terminssalg, anvendes. Normalt bør salgsdatoen være fakturadatoen, men datoen på kontrakten, indkøbsordren eller ordrebekræftelsen kan anvendes, hvis de væsentlige salgsbetingelser mere korrekt fremgår af disse dokumenter. Der ses bort fra svingninger i vekselkurserne, og eksportørerne indrømmes 60 dage til at justere deres priser, så de afspejler vedvarende bevægelser i vekselkurserne i undersøgelsesperioden.
Andre faktorer
Der kan også foretages en justering for forskelle i andre faktorer, som ikke er omhandlet under litra a)-j), hvis det påvises, at de påvirker sammenligneligheden af priser som anført i dette stykke, navnlig hvis kunder konsekvent betaler andre priser på hjemmemarkedet på grund af forskelle i disse faktorer.
D. DUMPINGMARGEN
Artikel 3
Konstatering af skade
En konstatering af, om der foreligger skade, baseres på positivt bevismateriale og indebærer en objektiv undersøgelse af:
omfanget af dumpingimporten og dennes indvirkning på prisen på samme vare på markedet i Unionen, og
denne indførsels følgevirkninger for den pågældende erhvervsgren i Unionen.
Er indførslen af en vare fra mere end ét land samtidig omfattet af antidumpingundersøgelser, kan følgevirkningerne af en sådan indførsel kun vurderes kumulativt, hvis det fastslås, at:
den dumpingmargen, der er fastlagt for indførslen fra hvert af de pågældende lande, er højere end den minimumsværdi, der er anført i artikel 9, stk. 3, og den indførte mængde fra hvert land ikke er ubetydelig, og
det vil være hensigtsmæssigt at foretage en kumulativ vurdering af virkningerne af indførslen på baggrund af vilkårene for konkurrencen mellem de indførte varer og vilkårene for konkurrencen mellem de indførte varer og den i Unionen fremstillede vare.
For at afgøre, om der foreligger en trussel om væsentlig skade, bør der tages hensyn til faktorer såsom:
en betydelig forøgelse af stigningstakten i dumpingimporten til markedet i Unionen, som indebærer sandsynlighed for en væsentlig stigning i indførslen
hvorvidt der er tilstrækkelig ledig kapacitet hos eksportøren eller en umiddelbart forestående betydelig forøgelse heraf, som indebærer sandsynlighed for en betydelig forøgelse af dumpingeksporten til Unionen, idet der tages hensyn til andre eksportmarkeders evne til at absorbere eventuel yderligere udførsel
om de pågældende varer indføres til priser, som har til følge, at priserne i væsentlig grad trykkes, eller prisforhøjelser, som ellers ville have fundet sted, hindres, samt at det må påregnes, at efterspørgslen efter indførte varer vil blive øget
lagerbeholdningerne af den vare, der er omfattet af undersøgelsen.
Ingen af ovennævnte faktorer er nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen, men en undersøgelse af samtlige faktorer skal føre til den konklusion, at der er overhængende risiko for yderligere dumpingeksport, og at der vil blive forvoldt væsentlig skade, hvis der ikke træffes beskyttelsesforanstaltninger.
Artikel 4
Definition af erhvervsgren i Unionen
I denne forordning forstås ved »erhvervsgren i Unionen« samtlige producenter i Unionen af samme vare eller de af dem, hvis samlede produktion af den pågældende vare udgør en betydelig del af den samlede produktion i Unionen af sådanne varer, med undtagelse af følgende tilfælde:
når producenterne er forretningsmæssigt forbundet med eksportørerne eller importørerne, eller når de selv er importører af den vare, der påstås at være en dumpingvare, kan der ved »erhvervsgren i Unionen« forstås de øvrige producenter
under ganske særlige omstændigheder kan Unionens område, for så vidt angår den pågældende produktion, inddeles i to eller flere konkurrerende markeder, og producenterne inden for hvert enkelt marked kan betragtes som en særskilt erhvervsgren, når
producenterne inden for et sådant marked sælger hele eller næsten hele deres produktion af den pågældende vare på dette marked, og
producenter af denne vare, som har deres virksomhed andetsteds i Unionen, ikke i væsentlig grad dækker efterspørgslen på det pågældende marked.
Under sådanne omstændigheder kan skade anses for at være forvoldt, selv om en betydelig del af den samlede erhvervsgren i Unionen ikke har lidt skade, under forudsætning af at dumpingimporten er koncentreret på et sådant isoleret marked, og endvidere at hele eller næsten hele produktionen på et sådant marked skades af dumpingimporten.
Med henblik på stk. 1 anses producenterne kun for at være forretningsmæssigt forbundet med eksportørerne eller importørerne, hvis:
en af parterne direkte eller indirekte kontrollerer den anden part
begge parter kontrolleres direkte eller indirekte af en tredjepart, eller
de tilsammen direkte eller indirekte kontrollerer en tredjepart, forudsat at der er grund til at antage eller nære mistanke om, at forbindelsen har til følge, at den pågældende producent optræder anderledes end ikke-forbundne producenter.
I dette stykke anses en part for at kontrollere en anden part, når førstnævnte retligt eller faktisk er i stand til at lægge bånd på eller gribe ind over for sidstnævnte.
Artikel 5
Indledning af procedure
Klager kan også indgives samlet af erhvervsgrenen i Unionen eller af enhver fysisk eller juridisk person eller enhver sammenslutning uden status som juridisk person, der optræder på vegne heraf, og af fagforeninger, eller kan støttes af fagforeninger. Dette berører ikke muligheden for, at erhvervsgrenen i Unionen kan trække klagen tilbage.
Klagen kan indgives til Kommissionen eller til en medlemsstat, der skal videresende den til Kommissionen. Kommissionen sender medlemsstaterne en genpart af enhver klage, den modtager. En klage anses for at være indgivet på den første arbejdsdag efter afleveringen til Kommissionen pr. anbefalet post eller efter Kommissionens skriftlige anerkendelse af modtagelsen.
Når en medlemsstat i tilfælde, hvor der ikke foreligger nogen klage, er i besiddelse af tilstrækkelige beviser for dumping og deraf følgende skade for en erhvervsgren i Unionen, underretter den straks Kommissionen om sådanne beviser.
SMV-helpdesken stiller standardformularer til statistikker, der skal indsendes til bestemte formål, og spørgeskemaer til rådighed.
En klage i henhold til stk. 1 skal indeholde beviser for dumping, skade og en årsagssammenhæng mellem den påståede dumpingimport og den påståede skade. Klagen skal indeholde sådanne oplysninger, som den klagende part med rimelighed kan forventes at være i besiddelse af med hensyn til følgende:
klagerens identitet og en redegørelse for omfanget og værdien af klagerens produktion i Unionen af samme vare. Når der indgives skriftlig klage på vegne af den pågældende erhvervsgren i Unionen, skal denne erhvervsgren i klagen identificeres ved angivelse af alle kendte producenter i Unionen af samme vare (eller sammenslutninger af producenter i Unionen af samme vare), og så vidt muligt en redegørelse for størrelsen og værdien af produktionen i Unionen af samme vare, som sådanne producenter tegner sig for
en fuldstændig beskrivelse af den vare, der påstås indført til dumpingpriser, navnet på det eller de pågældende oprindelses- eller eksportlande, identiteten af hver kendt eksportør eller udenlandsk producent og en liste over de personer, der vides at indføre den pågældende vare
de priser, hvortil den pågældende vare sælges, når den er bestemt til forbrug på hjemmemarkedet i det eller de pågældende oprindelses- eller eksportlande (eller i påkommende tilfælde de priser, hvortil varen sælges fra det eller de pågældende oprindelses- eller eksportlande til tredjelande, eller om varens beregnede værdi), og eksportpriserne eller i påkommende tilfælde de priser, hvortil varen første gang videresælges til en uafhængig køber i Unionen
den mængdemæssige udvikling i den påståede dumpingimport, dumpingimportens indvirkning på priserne på samme vare på markedet i Unionen og følgevirkningerne for den pågældende erhvervsgren i Unionen dokumenteret ved relevante faktorer og forhold, som har indflydelse på situationen for den pågældende erhvervsgren i Unionen, såsom de i artikel 3, stk. 3 og 5, anførte.
Endvidere fastsættes den frist, inden for hvilken berørte parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og meddele oplysninger, hvis der som led i undersøgelsen skal tages hensyn til sådanne synspunkter og oplysninger; endelig fastsættes den frist, inden for hvilken berørte parter kan anmode om at blive hørt af Kommissionen i henhold til artikel 6, stk. 5.
Artikel 6
Undersøgelse
For at sikre, at undersøgelsesresultaterne er repræsentative, vælges der en undersøgelsesperiode, som for så vidt angår dumping normalt skal omfatte en periode på mindst seks måneder umiddelbart forud for indledningen af proceduren.
Oplysninger, der vedrører en periode, der ligger senere end undersøgelsesperioden, tages normalt ikke i betragtning.
De meddeler Kommissionen de ønskede oplysninger samt alle resultater af efterprøvning, kontrol og undersøgelser, som er foretaget.
Er disse oplysninger af almen interesse, eller fremsætter en medlemsstat ønske herom, videregiver Kommissionen dem til medlemsstaterne, forudsat at de ikke er fortrolige, i hvilket tilfælde der sendes et ikke-fortroligt sammendrag.
Medlemsstaterne tager alle nødvendige skridt til at efterkomme sådanne anmodninger fra Kommissionen.
Tjenestemænd fra Kommissionen kan på anmodning fra Kommissionen eller en medlemsstat bemyndiges til at bistå embedsmænd i medlemsstaterne i udførelsen af deres opgaver.
Der skal i den forbindelse tages hensyn til, at det er nødvendigt at bevare oplysningernes fortrolige karakter og at sikre parternes interesser.
Ingen af parterne skal være forpligtet til at give møde, og udeblivelse skal ikke være til skade for den pågældende parts sag.
Der tages hensyn til mundtlige oplysninger, der meddeles i henhold til dette stykke, for så vidt de efterfølgende gengives skriftligt.
De pågældende parter kan meddele deres syn på sådanne oplysninger, og der skal tages hensyn til deres bemærkninger i det omfang, de er tilstrækkeligt dokumenteret i svaret.
Artikel 7
Midlertidig told
Der kan indføres midlertidig told, hvis
der er indledt en procedure i overensstemmelse med artikel 5
der er offentliggjort en meddelelse herom, og de berørte parter har haft tilstrækkelig mulighed for at meddele oplysninger og fremsætte bemærkninger i henhold til artikel 5, stk. 10
der er truffet en foreløbig positiv afgørelse om, at der finder dumping sted med deraf følgende skade for erhvervsgrenen i Unionen, og
det af hensyn til beskyttelsen af Unionens interesser er nødvendigt at gribe ind for at hindre, at der forvoldes skade.
Midlertidig told pålægges ikke tidligere end 60 dage og normalt ikke senere end syv måneder, men under alle omstændigheder ikke senere end otte måneder efter tidspunktet for indledningen af proceduren.
Der må ikke anvendes midlertidig told i en periode på tre uger, efter at oplysningerne i overensstemmelse med artikel 19a er blevet meddelt til de berørte parter (forhåndsfremlæggelsesperiode). Meddelelsen af disse oplysninger foregriber ikke senere relaterede afgørelser, som Kommissionen måtte træffe.
Senest den 9. juni 2020 undersøger Kommissionen, om der i løbet af forhåndsfremlæggelsesperioden har været en betydelig stigning i indførslen, og i så fald om dette har påført erhvervsgrenen i Unionen yderligere skade på trods af de foranstaltninger, som Kommissionen måtte have truffet på grundlag af artikel 14, stk. 5a, og artikel 9, stk. 4. Den skal navnlig basere sig på oplysninger indsamlet på grundlag af artikel 14, stk. 6, og alle relevante oplysninger, som den råder over. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 23a med henblik på at ændre forhåndsfremlæggelsesperioden til to uger i tilfælde af en betydelig stigning i indførslen, som har forårsaget yderligere skade, og til fire uger, hvis dette ikke er tilfældet.
Kommissionen offentliggør på sit websted sin intention om at indføre midlertidig told, herunder information om de mulige toldsatser, samtidig med at den meddeler interesserede parter oplysningerne i henhold til artikel 19a.
Men henblik på dette stykke, består fordrejninger af råvarepriserne af følgende foranstaltninger: dobbelte prissystemer, eksportafgifter, eksporttillægsafgifter, eksportkvoter, eksportforbud, skattemæssige eksportafgifter, licensudstedelseskrav, mindstepris for eksport, nedsættelse eller ophævelse af momsrefusion, restriktioner for toldbehandlingssteder for eksportører, lister over kvalificerede eksportører, hjemmemarkedsforpligtelse, bundne minedriftsrettigheder, hvis prisen på den pågældende råvare er betydeligt lavere sammenlignet med priserne på repræsentative internationale markeder.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 23a til at ændre denne forordning ved at tilføje yderligere fordrejninger af råvarepriserne til den liste, der er omhandlet i nærværende stykkes andet afsnit, såfremt OECD's »Inventory on export restrictions on industrial raw materials« eller enhver anden OECD-database, der erstatter denne database, identificerer andre typer foranstaltninger.
Undersøgelsen skal omfatte enhver fordrejning som defineret i dette stykkes andet afsnit, og for hvilken Kommissionen har tilstrækkelige beviser i henhold til artikel 5.
I denne forordning skal de enkelte råvarer, uanset om de er uforarbejdede eller forarbejdede, herunder energi, for hvilken der konstateres en fordrejning, udgøre ikke mindre end 17 % af produktionsomkostningerne for den pågældende vare. I denne beregning anvendes en ikkefordrejet råvarepris som fastsat på repræsentative internationale markeder.
Artikel 8
Tilsagn
I sådanne tilfælde og så længe tilsagnene gælder, finder en midlertidig told, der er indført af Kommissionen i henhold til artikel 7, stk. 1, eller eventuelt en endelig told, der er indført i henhold til artikel 9, stk. 4, ikke anvendelse på den relevante indførsel af den pågældende vare, som er fremstillet af de virksomheder, der henvises til i Kommissionens afgørelse om godtagelse af tilsagn med efterfølgende ændringer.
Prisforhøjelser i medfør af sådanne tilsagn må ikke være større end nødvendigt for at udligne dumpingmargenen, og de skal være lavere end dumpingmargenen, hvis en sådan forhøjelse vil være tilstrækkelig til at afhjælpe den skade, der er påført erhvervsgrenen i Unionen.
Når det undersøges, om prisforhøjelser i medfør af sådanne tilsagn, der er lavere end dumpingmargenen, vil være tilstrækkelige til at afhjælpe skaden, finder artikel 7, stk. 2a, 2b, 2c og 2d, anvendelse i overensstemmelse hermed.
Der kan imidlertid træffes afgørelse om, at der er større sandsynlighed for, at der opstår en trussel om skade, hvis dumpingimporten ikke indstilles. Der skal ikke indhentes eller godtages tilsagn fra eksportørerne, medmindre der er truffet en foreløbig positiv afgørelse om, at der finder dumping sted og forvoldes skade som følge heraf.
Tilsagn kan ikke, undtagen under særlige omstændigheder, afgives senere end fem dage inden udløbet af den frist, inden for hvilken der kan fremsættes bemærkninger i henhold til artikel 20, stk. 5, for at sikre, at andre parter får lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
Inden et sådant tilsagn godtages, skal erhvervsgrenen i Unionen desuden have mulighed for at fremsætte bemærkninger til tilsagnets hovedtræk.
Træffes der en positiv afgørelse om dumping og skade, videreføres tilsagnet i overensstemmelse med de deri fastsatte vilkår og bestemmelserne i denne forordning.
Alle interesserede parter eller medlemsstater kan indgive oplysninger, der indeholder umiddelbare beviser for, at et tilsagn er misligholdt. Den efterfølgende vurdering af, hvorvidt et tilsagn er misligholdt, skal normalt afsluttes senest seks måneder og i intet tilfælde senere end ni måneder efter indgivelsen af en behørigt dokumenteret anmodning.
Kommissionen kan anmode medlemsstaternes kompetente myndigheder om bistand til overvågningen af tilsagn.
Artikel 9
Afslutning uden indførelse af foranstaltninger, indførelse af endelig told
Antidumpingtolden må ikke være højere end den fastsatte dumpingmargen, men den bør være lavere end denne margen, hvis sådan lavere told vil være tilstrækkelig til at afhjælpe den skade, der er påført erhvervsgrenen i Unionen. Artikel 7, stk. 2a, 2b, 2c og 2d, finder tilsvarende anvendelse.
Hvis Kommissionen ikke har registreret indførsel, men finder — på grundlag af en analyse af alle relevante oplysninger, som den har til sin rådighed ved vedtagelsen af endelige foranstaltninger — at en yderligere betydelig stigning i den indførsel, der er omfattet af undersøgelsen, opstår i løbet af forhåndsfremlæggelsesperioden, skal Kommissionen lade den yderligere skade, der følger af denne stigning, afspejle i skadesmargenen i en periode, der ikke overskrider den, der er fastsat i artikel 11, stk. 2.
I forordningen om indførelse af antidumpingforanstaltningerne anføres tolden for hver enkelt leverandør, eller, hvis dette ikke er praktisk muligt, for det pågældende leverandørland. Leverandører, der er retligt adskilt fra andre leverandører, eller som er retligt adskilt fra staten, kan alligevel anses for én enhed i forbindelse med fastsættelsen af tolden. Ved anvendelsen af dette afsnit kan der tages hensyn til forhold, som f.eks. eksistensen af strukturelle eller selskabsmæssige forbindelser mellem leverandørerne og staten eller mellem leverandørerne indbyrdes, statens kontrol med eller væsentlige indflydelse på prisfastsættelse og produktion eller leverandørlandets økonomiske struktur.
Med henblik på dette stykke ser Kommissionen bort fra enhver nulmargen eller minimalmargen samt margener, der fastsættes under de omstændigheder, som er omhandlet i artikel 18.
For indførsel fra eksportører eller producenter, der indrømmes individuel behandling som omhandlet i artikel 17, anvendes individuelle toldsatser.
Artikel 10
Tilbagevirkende kraft
I denne forbindelse omfatter »skade« hverken væsentlig forsinkelse i oprettelsen af en erhvervsgren i Unionen eller trussel om væsentlig skade, medmindre det konstateres, at der ville være opstået væsentlig skade, hvis der ikke var blevet indført midlertidige foranstaltninger. I alle andre tilfælde, der omfatter en sådan trussel eller forsinkelse, frigives midlertidig told, og der kan kun indføres endelig told fra den dato, på hvilken det er endeligt fastslået, at der foreligger en trussel om skade eller om en væsentlig forsinkelse.
Der kan opkræves endelig antidumpingtold på varer, der er overgået til fri omsætning højst 90 dage før den dato, på hvilken anvendelsen af midlertidige foranstaltninger trådte i kraft, men ikke tidligere end iværksættelsen af undersøgelsen, under forudsætning af at:
indførslen er blevet registreret i henhold til artikel 14, stk. 5
Kommissionen har givet de pågældende importører lejlighed til at fremsætte bemærkninger
der for den pågældende vare tidligere har fundet dumping sted gennem en længere periode, eller importøren havde kendskab til eller burde have haft kendskab til, at der fandt dumping sted, samt til omfanget af denne dumping og den påståede eller konstaterede skade, og
der ud over omfanget af den indførsel, der forårsagede skade, i undersøgelsesperioden, har været tale om en yderligere betydelig stigning i indførslen, som på baggrund af tidspunktet for og omfanget heraf samt andre omstændigheder indebærer sandsynlighed for, at virkningerne af den endelige antidumpingtold, der skal pålægges, vil blive alvorligt undergravet.
Artikel 11
Varighed, genoptagelse af undersøgelser og tilbagebetalinger
En undersøgelse genoptages ved foranstaltningernes udløb, når anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser for, at foranstaltningernes bortfald sandsynligvis vil medføre, at der fortsat eller igen vil finde dumping sted med deraf følgende skade. At der foreligger sandsynlighed herfor, kan f.eks. fremgå af beviser for, at der fortsat finder dumping sted og forvoldes skade, eller beviser for, at når de skadelige virkninger er afhjulpet, skyldes det helt eller delvis, at der foreligger foranstaltninger, eller beviser for, at omstændighederne for eksportørerne eller markedsvilkårene har en sådan karakter, at de giver anledning til at formode, at der vil finde yderligere skadevoldende dumping sted, eller beviser for fortsatte fordrejninger af råvarepriserne.
Ved gennemførelsen af undersøgelser i henhold til dette stykke skal eksportørerne, importørerne, repræsentanterne for eksportlandet og producenterne i Unionen have lejlighed til at uddybe, afvise eller fremsætte bemærkninger til de spørgsmål, der er indeholdt i anmodningen om genoptagelse af en undersøgelse, og der skal drages konklusioner under behørig hensyntagen til alle relevante og behørigt dokumenterede beviser, der fremlægges vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltningernes bortfald indebærer sandsynlighed for, at der fortsat eller igen vil finde dumping sted med deraf følgende skade.
En meddelelse om det forestående udløb af foranstaltningerne skal offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på et passende tidspunkt inden for det sidste år, foranstaltningerne er i kraft, som defineret i dette stykke. Derefter skal Unionens producenter senest tre måneder før udgangen af femårsperioden indgive en anmodning om, at en undersøgelse genoptages i henhold til andet afsnit. Der offentliggøres også en meddelelse om foranstaltningernes faktiske bortfald i henhold til dette stykke.
En undersøgelse genoptages, mens foranstaltningerne er i kraft, når anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser for, at det ikke længere er nødvendigt at opretholde foranstaltningerne for at modvirke dumping, og/eller at det ikke er sandsynligt, at der fortsat eller igen vil blive forvoldt skade, hvis de pågældende foranstaltninger ophæves eller ændres, eller at gældende foranstaltninger ikke er, eller ikke længere er, tilstrækkelige til at modvirke dumping, der forvolder skade.
Ved gennemførelsen af undersøgelser i henhold til dette stykke kan Kommissionen bl.a. undersøge, om omstændighederne med hensyn til dumping og skade har ændret sig betydeligt, eller om gældende foranstaltninger giver de ønskede resultater for så vidt angår afhjælpning af den skade, der er konstateret i henhold til artikel 3. I den forbindelse tages der hensyn til al relevant og behørigt dokumenteret bevismateriale ved den endelige afgørelse.
Hvis gældende antidumpingforanstaltninger er baseret på en normal værdi, der er beregnet i henhold til artikel 2, stk. 7, som den var gældende den 19. december 2017, erstatter den metode, der er fastsat i artikel 2, stk. 1-6, litra a), den oprindelige metode for fastsættelse af den normale værdi alene fra den dato, hvor den første udløbsundersøgelse af disse foranstaltninger efter den 19. december 2017 er iværksat. I overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, forbliver foranstaltningerne i kraft, indtil resultatet af undersøgelsen foreligger.
En undersøgelse genoptages, når en ny eksportør eller producent kan påvise, at han ikke er forretningsmæssigt forbundet med eksportørerne eller producenterne i det eksportland, der er omfattet af antidumpingforanstaltningerne for den pågældende vare, samt at han faktisk har udført varen til Unionen efter udløbet af undersøgelsesperioden, eller han kan påvise, at han har indgået uigenkaldelige kontraktlige forpligtelser til at udføre en betydelig mængde til Unionen.
En undersøgelse vedrørende en ny eksportør genoptages og gennemføres på et fremskyndet grundlag, efter at producenterne i Unionen har haft lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Ved en af Kommissionen udstedt forordning, hvorved en undersøgelse genoptages, ophæves gældende told, for så vidt angår den pågældende nye eksportør ved en ændring af den forordning, hvorved tolden indførtes, og den pågældende indførsel gøres til genstand for registrering i henhold til artikel 14, stk. 5, for at sikre, at der, hvis det på grundlag af genoptagelsen af undersøgelsen fastslås, at der finder dumping sted for en sådan ny eksportørs vedkommende, kan opkræves antidumpingtold med tilbagevirkende kraft fra tidspunktet for genoptagelsen af undersøgelsen.
Dette stykke finder ikke anvendelse, når tolden er indført i henhold til artikel 9, stk. 6.
Hvis gældende antidumpingforanstaltninger er baseret på en normal værdi, der er beregnet i henhold til artikel 2, stk. 7, som den var gældende den19. december 2017, erstatter den metode, der er fastsat i artikel 2, stk. 1-6, litra a), den oprindelige metode for fastsættelse af den normale værdi alene efter den dato, hvor den første udløbsundersøgelse af disse foranstaltninger efter den 20. december 2017 er iværksat. I overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, forbliver foranstaltningerne i kraft, indtil resultatet af undersøgelsen foreligger.
Undersøgelser foretaget i henhold til stk. 2 og 3 gennemføres hurtigt og afsluttes normalt senest 12 måneder efter genoptagelsen af undersøgelsen. Undersøgelser i henhold til stk. 2 og 3 skal i alle tilfælde afsluttes senest 15 måneder efter deres indledning.
Undersøgelser i henhold til stk. 4 skal i alle tilfælde afsluttes senest ni måneder efter deres indledning.
Hvis en undersøgelse i henhold til stk. 2 indledes, mens en undersøgelse i henhold til stk. 3 er i gang inden for rammerne af samme procedure, afsluttes undersøgelsen i henhold til stk. 3 på samme tidspunkt som undersøgelsen i henhold til stk. 2.
Hvis undersøgelsen ikke er afsluttet inden for de frister, der er fastsat i andet, tredje og fjerde afsnit
Der offentliggøres da en meddelelse om det faktiske udløb eller videreførelsen af foranstaltningerne i henhold til dette stykke i Den Europæiske Unions Tidende.
Hvis en foranstaltning udløber efter en undersøgelse i henhold til stk. 2, tilbagebetales al told, som er opkrævet fra den dato, hvor undersøgelsen indledtes af varer, som er blevet toldbehandlet, såfremt de nationale toldmyndigheder anmoder herom og indrømmer dette i overensstemmelse med Unionens gældende toldlovgivning vedrørende tilbagebetaling af og fritagelse for told. En sådan tilbagebetaling medfører ikke, at de pågældende nationale toldmyndigheder betaler renter.
Findes det på grundlag af genoptagelse af en undersøgelse påkrævet, ophæves eller opretholdes foranstaltningerne efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 3, i henhold til stk. 2 i nærværende artikel, eller de ophæves, opretholdes eller ændres i henhold til nærværende artikels stk. 3 og 4.
Ophæves foranstaltningerne for en eller flere eksportører, men ikke for det pågældende land som helhed, er sådanne eksportører fortsat omfattet af proceduren, og de kan automatisk blive omfattet af en senere undersøgelse, der måtte blive gennemført for det pågældende land i henhold til denne artikel.
For at opnå tilbagebetaling af antidumpingtold skal importøren indgive en anmodning til Kommissionen. Anmodningen indgives via den medlemsstat, på hvis område varerne overgik til fri omsætning, og senest seks måneder efter den dato, på hvilken den endelige told, der skal opkræves, blev behørigt fastsat af myndighederne, eller fra den dato, på hvilken der blev truffet afgørelse om den endelige opkrævning af beløb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig told. Medlemsstaterne videresender straks anmodningen til Kommissionen.
En anmodning om tilbagebetaling anses kun for behørigt dokumenteret, når den indeholder nøjagtige oplysninger om størrelsen af den antidumpingtold, der kræves tilbagebetalt, og alle tolddokumenter vedrørende beregningen og betalingen af det pågældende beløb. Den skal endvidere for en repræsentativ periode indeholde dokumenterede oplysninger vedrørende den normale værdi og de eksportpriser, der ved salg til Unionen opnås af den eksportør eller producent, som er omfattet af tolden. I tilfælde, hvor importøren ikke er forretningsmæssigt forbundet med den pågældende eksportør eller producent, og sådanne oplysninger ikke umiddelbart foreligger, eller hvor eksportøren eller producenten ikke er rede til at meddele importøren oplysningerne, skal anmodningen indeholde en erklæring fra eksportøren eller producenten om, at dumpingmargenen er reduceret eller elimineret, som omhandlet i denne artikel, og at de relevante beviser vil blive forelagt for Kommissionen. Forelægger eksportøren eller producenten ikke sådanne beviser inden for et rimeligt tidsrum, afvises anmodningen.
Kommissionen beslutter, om og i hvilket omfang anmodningen skal tages til følge, eller den kan til enhver tid beslutte at genoptage en midlertidig undersøgelse, og de oplysninger og resultater, der fremkommer som led i en sådan undersøgelse, som gennemføres i overensstemmelse med de derfor gældende bestemmelser, anvendes med henblik på at fastslå, om og i hvilket omfang tilbagebetaling er berettiget. Kommissionen fremsender oplysninger til medlemsstaterne, når den har afsluttet sin analyse af anmodningen.
Tilbagebetalingen af told skal normalt finde sted senest 12 måneder og under ingen omstændigheder senere end 18 måneder efter den dato, på hvilken en importør af den vare, der er omfattet af antidumpingtolden, har indgivet en behørigt dokumenteret anmodning om tilbagebetaling.
Medlemsstaterne bør sikre, at den bevilgede tilbagebetaling finder sted senest 90 dage efter Kommissionens beslutning.
For så vidt angår de forhold, der er relevante for fastsættelsen af den normale værdi i henhold til artikel 2, vil der blive taget behørigt hensyn til alle relevante bevismaterialer, deriblandt relevante rapporter vedrørende de forhold, der er fremherskende på eksportørernes og producenternes hjemmemarked, samt det bevismateriale, som rapporterne bygger på, som indgår i sagsakterne, og som de interesserede parter har haft lejlighed til at fremsætte bemærkninger til.
Artikel 12
Absorbering
På Kommissionens initiativ kan undersøgelsen også genoptages, på de betingelser der er angivet i første afsnit eller på anmodning fra en medlemsstat.
Hvis den genoptagne undersøgelse ikke er afsluttet inden for de frister, der er fastsat i første afsnit, forbliver foranstaltningerne uændrede. Der offentliggøres en meddelelse om videreførelsen af foranstaltningerne i henhold til dette stykke i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 13
Omgåelse
Antidumpingtold, der ikke er højere end den restantidumpingtold, der er indført i henhold til artikel 9, stk. 5, kan udvides til også at gælde for indførsel fra selskaber, der nyder fordel af individuelle toldsatser, i de lande, der er omfattet af foranstaltninger, når de gældende foranstaltninger omgås.
Omgåelse defineres som en ændring i mønstret for handelen mellem tredjelande og Unionen eller mellem individuelle selskaber i det land, der er omfattet af foranstaltninger, og Unionen, som skyldes praksis, forarbejdning eller bearbejdning, for hvilken der ikke foreligger nogen tilstrækkelig gyldig grund eller økonomiske begrundelse ud over indførelsen af tolden, og hvor der foreligger beviser for skade eller for, at toldens afhjælpende virkninger undergraves med hensyn til priserne på og/eller mængderne af samme vare, samt hvor der foreligger bevis for dumping i forhold til de tidligere fastslåede normale værdier for samme eller lignende varer, om fornødent i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 2.
Den i tredje afsnit omhandlede praksis, forarbejdning eller bearbejdning omfatter bl.a.:
let ændring af den pågældende vare med henblik på at kunne henføre varen under toldkoder, som normalt ikke er omfattet af foranstaltningerne, såfremt ændringen ikke indebærer en ændring af dens væsentlige kendetegn
forsendelse af den af foranstaltninger omfattede vare via tredjelande
eksportørernes eller producenternes omorganisering af deres salgsmønstre og -kanaler i det land, der er omfattet af foranstaltninger, med henblik på senere at få udført deres varer til Unionen gennem producenter, som nyder fordel af en lavere individuel toldsats end den, der gælder for fabrikanternes varer
under de omstændigheder, der er anført i stk. 2, samling af dele gennem en samleproces i Unionen eller et tredjeland.
En samleproces i Unionen eller i et tredjeland anses for at indebære en omgåelse af gældende foranstaltninger, hvis:
processen er påbegyndt eller udvidet væsentligt siden eller umiddelbart forud for indledningen af antidumpingundersøgelsen, og de pågældende dele hidrører fra det land, der er omfattet af foranstaltningerne, og
delene udgør mindst 60 % af den samlede værdi af de dele, der indgår i den samlede vare, dog således at omgåelse under ingen omstændigheder anses for at finde sted, når værditilvæksten til de indførte dele i løbet af samle- og eller færdiggørelsesprocessen overstiger 25 % af fremstillingsomkostningerne, og
virkningerne af tolden undergraves med hensyn til priserne på og/eller mængderne af samme vare hidrørende fra en samleproces, og der foreligger bevis for dumping i forhold til de tidligere fastslåede normalværdier for samme eller lignende varer.
Undersøgelserne udføres af Kommissionen. Kommissionen kan bistås af toldmyndighederne, og undersøgelsen afsluttes inden for ni måneder.
Fremgår det af den endelige konstatering af de faktiske omstændigheder, at det er berettiget at udvide foranstaltningerne, vedtages dette af Kommissionen efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 3. Udvidelsen gælder fra den dato, på hvilken der blev foretaget registrering i henhold til artikel 14, stk. 5, eller den dato, på hvilken der anmodedes om garantier. De relevante procedurebestemmelser i denne forordning finder med hensyn til iværksættelse og gennemførelse af undersøgelser anvendelse på nærværende artikel.
Behørigt dokumenterede anmodninger om fritagelser indgives inden for de frister, der fastsættes i den kommissionsforordning, i medfør af hvilken undersøgelsen er indledt.
Når den praksis, forarbejdning eller bearbejdning, der udgør omgåelse, finder sted uden for Unionen, kan der indrømmes fritagelser til producenter af den berørte vare, for hvilken det findes, at den ikke er involveret i omgåelse som defineret i nærværende artikels stk. 1 og 2.
Når den praksis, forarbejdning eller bearbejdning, der udgør omgåelse, finder sted inden for Unionen, kan der indrømmes fritagelser til importører, som kan påvise, at de ikke er involveret i omgåelse som defineret i nærværende artikels stk. 1 og 2.
Disse fritagelser indrømmes ved en afgørelse truffet af Kommissionen og er gyldige i den periode og på de betingelser, der er anført deri. Kommissionen fremsender oplysninger til medlemsstaterne, når den har afsluttet sin analyse.
Hvis betingelserne i artikel 11, stk. 4, er opfyldt, kan der også indrømmes fritagelser efter afslutningen af den undersøgelse, der har ført til udvidelsen af foranstaltningerne.
Såfremt der er gået mindst et år fra udvidelsen af foranstaltningerne, og i tilfælde af at antallet af parter, der anmoder eller vil kunne anmode om fritagelse, er betydeligt, kan Kommissionen beslutte at indlede en genoptagelse af undersøgelser af udvidelsen af foranstaltningerne. En sådan genoptagelse af undersøgelser gennemføres i overensstemmelse med de bestemmelser i artikel 11, stk. 5, der gælder for genoptagelse undersøgelser i henhold til artikel 11, stk. 3.
Artikel 14
Generelle bestemmelser
Ingen vare må pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering.
Sådanne forordninger og afgørelser skal bl.a., under behørig hensyntagen til kravet om beskyttelse af fortrolige oplysninger, indeholde navnene på de berørte eksportører, hvis dette er praktisk muligt, eller de berørte lande, en varebeskrivelse og et sammendrag af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der er relevante for fastlæggelsen af dumpingmargenen og den forvoldte skade. I hver sag sendes et eksemplar af forordningen eller afgørelsen til de kendte berørte parter. Bestemmelserne i dette stykke finder tilsvarende anvendelse på genoptagelse af undersøgelser.
Foranstaltningerne kan kun suspenderes, hvis markedsvilkårene midlertidigt har ændret sig i et omfang, der giver grund til at formode, at der ikke vil ske skade som følge af suspensionen, og forudsat at den pågældende erhvervsgren i Unionen har haft lejlighed til at fremsætte bemærkninger, og der er blevet taget hensyn til disse bemærkninger. Foranstaltningerne kan til enhver tid genindføres efter rådgivningsproceduren i artikel 15, stk. 2, hvis begrundelsen for suspensionen ikke længere er gyldig.
Artikel 14a
Kontinentalsokkel eller eksklusive økonomiske zone
Artikel 15
Udvalgsprocedure
Artikel 16
Kontrolbesøg
Artikel 17
Stikprøver
Er der imidlertid stadig tale om manglende samarbejde, eller foreligger der ikke tilstrækkelig tid til at udtage en ny stikprøve, finder de relevante bestemmelser i artikel 18 anvendelse.
Artikel 18
Manglende samarbejde
Konstateres det, at en berørt part har meddelt urigtige eller vildledende oplysninger, ses der bort fra disse oplysninger, og der kan gøres brug af de foreliggende faktiske oplysninger.
Berørte parter gøres bekendt med følgerne af manglende samarbejdsvilje.
Disse oplysninger kan i givet fald omfatte relevante oplysninger om verdensmarkedet eller andre repræsentative markeder.
Artikel 19
Fortrolighed
Denne bestemmelse er ikke til hinder for, at oplysninger, der er modtaget som led i en undersøgelse, kan bruges med henblik på at indlede andre undersøgelser inden for rammerne af den samme procedure vedrørende den pågældende vare.
Artikel 19a
Oplysninger i den midlertidige fase
Artikel 20
Fremlæggelse af oplysninger
Fremlæggelsen foregriber ikke nogen efterfølgende afgørelse, som måtte blive truffet af Kommissionen, men hvis en sådan afgørelse baseres på andre forhold og betragtninger, fremlægges disse hurtigst muligt.
Artikel 21
Unionens interesser
Artikel 22
Afsluttende bestemmelser
Denne forordning udelukker ikke anvendelsen af:
særlige bestemmelser, som er fastsat i aftaler mellem Unionen og tredjelande
særlige foranstaltninger, forudsat at de ikke er i modstrid med forpligtelserne i henhold til GATT.
Artikel 23
Rapportering of oplysninger
Rapporten indeholder oplysninger om anvendelse af midlertidige og endelige foranstaltninger, afslutning af undersøgelser uden foranstaltninger, tilsagn, genoptagne undersøgelser, undersøgelser, væsentlige fordrejninger og kontrolbesøg, og arbejdet i de forskellige organer, der er ansvarlige for overvågning af gennemførelsen af denne forordning og overholdelsen af heraf afledte forpligtelser. Rapporten omfatter også tredjelandes brug af handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter over for Unionen og klager over indførte foranstaltninger. Den indeholder de aktiviteter, der udføres af høringskonsulenten i Kommissionens Generaldirektorat for Handel og af SMV-helpdesken i forbindelse med anvendelsen af denne forordning.
Rapporten indeholder også oplysninger om håndtering af og hensyntagen til sociale standarder og miljøstandarder i disse undersøgelser. Ved sådanne standarder forstås standarder i multilaterale miljøaftaler, som Unionen er part i, og i ILO-konventioner opført i bilag Ia til denne forordning samt tilsvarende national lovgivning i eksportlandet.
Artikel 23a
Udøvelse af delegerede beføjelser
Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 7, stk. 2a, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 8. juni 2018. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for en periode af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
Artikel 24
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1225/2009 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
Artikel 25
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
BILAG I
OPHÆVET FORORDNING MED OVERSIGT OVER ÆNDRINGER
Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51) |
|
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 765/2012 (EUT L 237 af 3.9.2012, s. 1) |
|
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1168/2012 (EUT L 344 af 14.12.2012, s. 1) |
|
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 37/2014 (EUT L 18 af 21.1.2014, s. 1) |
Kun bilagets punkt 22 |
BILAG Ia
ILO-konventioner omhandlet i denne forordning
Konventionen vedrørende tvungent eller pligtmæssigt arbejde, nr. 29 (1930)
Konventionen om foreningsfrihed og beskyttelse af retten til at organisere sig, nr. 87 (1948)
Konventionen om retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger, nr. 98 (1949)
Konventionen vedrørende lige løn til mandlige og kvindelige arbejdere for arbejde af samme værdi, nr. 100 (1951)
Konventionen om afskaffelse af tvangsarbejde, nr. 105 (1957)
Konventionen vedrørende forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, nr. 111 (1958)
Konventionen om mindstealder for adgang til beskæftigelse, nr. 138 (1973)
Konventionen om forbud mod og omgående indsats til afskaffelse af de værste former for børnearbejde, nr. 182 (1999).
BILAG II
SAMMENLIGNINGSTABEL
Forordning (EF) nr. 1225/2009 |
Nærværende forordning |
Artikel 1-4 |
Artikel 1-4 |
Artikel 5, stk. 1-9 |
Artikel 5, stk. 1-9 |
Artikel 5, stk. 10, første punktum |
Artikel 5, stk. 10, første afsnit |
Artikel 5, stk. 10, andet og tredje punktum |
Artikel 5, stk. 10, andet afsnit |
Artikel 5, stk. 11 og 12 |
Artikel 5, stk. 11 og 12 |
Artikel 6, stk. 1, første og andet punktum |
Artikel 6, stk. 1, første afsnit |
Artikel 6, stk. 1, tredje punktum |
Artikel 6, stk. 1, andet afsnit |
Artikel 6, stk. 1, fjerde punktum |
Artikel 6, stk. 1, tredje afsnit |
Artikel 6, stk. 2 |
Artikel 6, stk. 2 |
Artikel 6, stk. 3, første punktum |
Artikel 6, stk. 3, første afsnit |
Artikel 6, stk. 3, andet punktum |
Artikel 6, stk. 3, andet afsnit |
Artikel 6, stk. 3, tredje punktum |
Artikel 6, stk. 3, tredje afsnit |
Artikel 6, stk. 4, første punktum |
Artikel 6, stk. 4, første afsnit |
Artikel 6, stk. 4, andet punktum |
Artikel 6, stk. 4, andet afsnit |
Artikel 6, stk. 4, tredje punktum |
Artikel 6, stk. 4, tredje afsnit |
Artikel 6, stk. 5 |
Artikel 6, stk. 5 |
Artikel 6, stk. 6, første punktum |
Artikel 6, stk. 6, første afsnit |
Artikel 6, stk. 6, andet punktum |
Artikel 6, stk. 6, andet afsnit |
Artikel 6, stk. 6, tredje punktum |
Artikel 6, stk. 6, tredje afsnit |
Artikel 6, stk. 6, fjerde punktum |
Artikel 6, stk. 6, fjerde afsnit |
Artikel 6, stk. 7, første punktum |
Artikel 6, stk. 7, første afsnit |
Artikel 6, stk. 7, andet punktum |
Artikel 6, stk. 7, andet afsnit |
Artikel 6, stk. 8 og 9 |
Artikel 6, stk. 8 og 9 |
Artikel 7, stk. 1, første punktum |
Artikel 7, stk. 1, første afsnit |
Artikel 7, stk. 1, andet punktum |
Artikel 7, stk. 1, andet afsnit |
Artikel 7, stk. 2-5 |
Artikel 7, stk. 2-5 |
Artikel 7, stk. 7 |
Artikel 7, stk. 6 |
Artikel 8, stk. 1, første punktum |
Artikel 8, stk. 1, første afsnit |
Artikel 8, stk. 1, andet punktum |
Artikel 8, stk. 1, andet afsnit |
Artikel 8, stk. 1, tredje punktum |
Artikel 8, stk. 1, tredje afsnit |
Artikel 8, stk. 2, første og andet punktum |
Artikel 8, stk. 2, første afsnit |
Artikel 8, stk. 2, tredje og fjerde punktum |
Artikel 8, stk. 2, andet afsnit |
Artikel 8, stk. 2, femte punktum |
Artikel 8, stk. 2, tredje afsnit |
Artikel 8, stk. 3, 4 og 5 |
Artikel 8, stk. 3, 4 og 5 |
Artikel 8, stk. 6, første og andet punktum |
Artikel 8, stk. 6, første afsnit |
Artikel 8, stk. 6, tredje punktum |
Artikel 8, stk. 6, andet afsnit |
Artikel 8, stk. 7 og 8 |
Artikel 8, stk. 7 og 8 |
Artikel 8, stk. 9, første afsnit |
Artikel 8, stk. 9, første afsnit |
Artikel 8, stk. 9, andet afsnit, første og andet punktum |
Artikel 8, stk. 9, andet afsnit |
Artikel 8, stk. 9, andet afsnit, tredje punktum |
Artikel 8, stk. 9, tredje afsnit |
Artikel 8, stk. 10 |
Artikel 8, stk. 10 |
Artikel 9, stk. 1, 2 og 3 |
Artikel 9, stk. 1, 2 og 3 |
Artikel 9, stk. 4, første punktum |
Artikel 9, stk. 4, første afsnit |
Artikel 9, stk. 4, andet punktum |
Artikel 9, stk. 4, andet afsnit |
Artikel 9, stk. 5 |
Artikel 9, stk. 5 |
Artikel 9, stk. 6, første punktum |
Artikel 9, stk. 6, første afsnit |
Artikel 9, stk. 6, andet punktum |
Artikel 9, stk. 6, andet afsnit |
Artikel 9, stk. 6, tredje punktum |
Artikel 9, stk. 6, tredje afsnit |
Artikel 10, stk. 1 |
Artikel 10, stk. 1 |
Artikel 10, stk. 2, første punktum |
Artikel 10, stk. 2, første afsnit |
Artikel 10, stk. 2, andet og tredje punktum |
Artikel 10, stk. 2, andet afsnit |
Artikel 10, stk. 3 |
Artikel 10, stk. 3 |
Artikel 10, stk. 4, indledende tekst |
Artikel 10, stk. 4, indledende tekst og litra a) og b) |
Artikel 10, stk. 4, litra a) |
Artikel 10, stk. 4, litra c) |
Artikel 10, stk. 4, litra b) |
Artikel 10, stk. 4, litra d) |
Artikel 10, stk. 5 |
Artikel 10, stk. 5 |
Artikel 11, stk. 1-4 |
Artikel 11, stk. 1-4 |
Artikel 11, stk. 5, første afsnit, første punktum |
Artikel 11, stk. 5, første afsnit |
Artikel 11, stk. 5, første afsnit, andet og tredje punktum |
Artikel 11, stk. 5, andet afsnit |
Artikel 11, stk. 5, første afsnit, fjerde punktum |
Artikel 11, stk. 5, tredje afsnit |
Artikel 11, stk. 5, første afsnit, femte punktum |
Artikel 11, stk. 5, fjerde afsnit |
Artikel 11, stk. 5, andet afsnit |
Artikel 11, stk. 5, femte afsnit |
Artikel 11, stk. 5, tredje afsnit |
Artikel 11, stk. 5, sjette afsnit |
Artikel 11, stk. 6, første, andet og tredje punktum |
Artikel 11, stk. 6, første afsnit |
Artikel 11, stk. 6, fjerde punktum |
Artikel 11, stk. 6, andet afsnit |
Artikel 11, stk. 6, femte punktum |
Artikel 11, stk. 6, tredje afsnit |
Artikel 11, stk. 7 |
Artikel 11, stk. 7 |
Artikel 11, stk. 8, første, andet og tredje afsnit |
Artikel 11, stk. 8, første, andet og tredje afsnit |
Artikel 11, stk. 8, fjerde afsnit, første og andet punktum |
Artikel 11, stk. 8, fjerde afsnit |
Artikel 11, stk. 8, fjerde afsnit, tredje punktum |
Artikel 11, stk. 8, femte afsnit |
Artikel 11, stk. 8, fjerde afsnit, fjerde punktum |
Artikel 11, stk. 8, sjette afsnit |
Artikel 11, stk. 9 og 10 |
Artikel 11, stk. 9 og 10 |
Artikel 12 |
Artikel 12 |
Artikel 13, stk. 1, første afsnit, første punktum |
Artikel 13, stk. 1, første afsnit |
Artikel 13, stk. 1, første afsnit, andet punktum |
Artikel 13, stk. 1, andet afsnit |
Artikel 13, stk. 1, første afsnit, tredje punktum |
Artikel 13, stk. 1, tredje afsnit |
Artikel 13, stk. 1, andet afsnit |
Artikel 13, stk. 1, fjerde afsnit |
Artikel 13, stk. 2 og 3 |
Artikel 13, stk. 2 og 3 |
Artikel 13, stk. 4, første afsnit, første punktum |
Artikel 13, stk. 4, første afsnit |
Artikel 13, stk. 4, første afsnit, andet punktum |
Artikel 13, stk. 4, andet afsnit |
Artikel 13, stk. 4, første afsnit, tredje punktum |
Artikel 13, stk. 4, tredje afsnit |
Artikel 13, stk. 4, første afsnit, fjerde punktum |
Artikel 13, stk. 4, fjerde afsnit |
Artikel 13, stk. 4, andet afsnit |
Artikel 13, stk. 4, femte afsnit |
Artikel 13, stk. 4, tredje afsnit |
Artikel 13, stk. 4, sjette afsnit |
Artikel 13, stk. 4, fjerde afsnit |
Artikel 13, stk. 4, syvende afsnit |
Artikel 13, stk. 5 |
Artikel 13, stk. 5 |
Artikel 14, stk. 1, første og andet punktum |
Artikel 14, stk. 1, første afsnit |
Artikel 14, stk. 1, tredje punktum |
Artikel 14, stk. 1, andet afsnit |
Artikel 14, stk. 2, første punktum |
Artikel 14, stk. 2, første afsnit |
Artikel 14, stk. 2, andet, tredje og fjerde punktum |
Artikel 14, stk. 2, andet afsnit |
Artikel 14, stk. 3 |
Artikel 14, stk. 3 |
Artikel 14, stk. 4, første og andet punktum |
Artikel 14, stk. 4, første afsnit |
Artikel 14, stk. 4, tredje og fjerde punktum |
Artikel 14, stk. 4, andet afsnit |
Artikel 14, stk. 5, 6 og 7 |
Artikel 14, stk. 5, 6 og 7 |
Artikel 15 og 16 |
Artikel 15 og 16 |
Artikel 17, stk. 1, 2 og 3 |
Artikel 17, stk. 1, 2 og 3 |
Artikel 17, stk. 4, første punktum |
Artikel 17, stk. 4, første afsnit |
Artikel 17, stk. 4, andet punktum |
Artikel 17, stk. 4, andet afsnit |
Artikel 18, stk. 1, første punktum |
Artikel 18, stk. 1, første afsnit |
Artikel 18, stk. 1, andet punktum |
Artikel 18, stk. 1, andet afsnit |
Artikel 18, stk. 1, tredje punktum |
Artikel 18, stk. 1, tredje afsnit |
Artikel 18, stk. 2-6 |
Artikel 18, stk. 2-6 |
Artikel 19, stk. 1-5 |
Artikel 19, stk. 1-5 |
Artikel 19, stk. 6, første punktum |
Artikel 19, stk. 6, første afsnit |
Artikel 19, stk. 6, andet punktum |
Artikel 19, stk. 6, andet afsnit |
Artikel 20, stk. 1, 2 og 3 |
Artikel 20, stk. 1, 2 og 3 |
Artikel 20, stk. 4, første, andet og tredje punktum |
Artikel 20, stk. 4, første afsnit |
Artikel 20, stk. 4, fjerde punktum |
Artikel 20, stk. 4, andet afsnit |
Artikel 20, stk. 5 |
Artikel 20, stk. 5 |
Artikel 21 og 22 |
Artikel 21 og 22 |
Artikel 22a |
Artikel 23 |
Artikel 23 |
Artikel 24 |
Artikel 24 |
Artikel 25 |
Bilag I |
— |
Bilag II |
— |
— |
Bilag I |
— |
Bilag II |
( 1 ) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 af 24. november 2015 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 343 af 29.12.2015, s. 558).
( 2 ) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/755 af 29. april 2015 om fælles ordninger for indførsel fra visse tredjelande (EUT L 123 af 19.5.2015, s. 33).
( 3 ) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1).
( 4 ) Rådets forordning (EF) nr. 1667/2006 af 7. november 2006 om glucose og lactose (EUT L 312 af 11.11.2006, s. 1).
( 5 ) Rådets forordning (EF) nr. 614/2009 af 7. juli 2009 om den fælles handelsordning for ægalbumin og mælkealbumin (EUT L 181 af 14.7.2009, s. 8).
( 6 ) Rådets forordning (EF) nr. 1216/2009 af 30. november 2009 om en ordning for handelen med visse varer fremstillet af landbrugsprodukter (EUT L 328 af 15.12.2009, s. 10).
( 7 ) EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.