EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document E2016J0015
Judgment of the Court of 13 September 2017 in Case E-15/16 — Yara International ASA v The Norwegian Government (Freedom of establishment — Articles 31 and 34 EEA — Necessity — National rules on intra-group contributions — Balanced allocation of taxation powers — Final loss exception — Risk of tax avoidance — Wholly artificial arrangement — Prohibition of abuse of rights)
Domstolens dom af 13. september 2017 i sag E-15/16 — Yara International ASA mod den norske regering (Etableringsfrihed — artikel 31 og 34 EØS — nødvendighed — national lovgivning om koncernbidrag — afbalanceret fordeling af beskatningskompetencen — undtagelse ved endelige tab — risiko for skatteunddragelse — rent kunstigt arrangement — forbud mod misbrug af rettigheder)
Domstolens dom af 13. september 2017 i sag E-15/16 — Yara International ASA mod den norske regering (Etableringsfrihed — artikel 31 og 34 EØS — nødvendighed — national lovgivning om koncernbidrag — afbalanceret fordeling af beskatningskompetencen — undtagelse ved endelige tab — risiko for skatteunddragelse — rent kunstigt arrangement — forbud mod misbrug af rettigheder)
EUT C 16 af 18.1.2018, p. 4–4
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
18.1.2018 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 16/4 |
DOMSTOLENS DOM
af 13. september 2017
i sag E-15/16
Yara International ASA mod den norske regering
(Etableringsfrihed — artikel 31 og 34 EØS — nødvendighed — national lovgivning om koncernbidrag — afbalanceret fordeling af beskatningskompetencen — undtagelse ved endelige tab — risiko for skatteunddragelse — rent kunstigt arrangement — forbud mod misbrug af rettigheder)
(2018/C 16/04)
I sag E-15/16, Yara International ASA mod den norske regering, hvori Borgarting lagmannsrett har anmodet Domstolen om i henhold til artikel 34 aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol at fortolke artikel 31 aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde i forbindelse med nationale regler om koncernbidrag, har domstolen, sammensat af præsidenten Carl Baudenbacher (refererende dommer) og dommerne Per Christiansen og Ása Ólafsdóttir (ad hoc-dommer), afsagt dom den 13. september 2017. Domskonklusionen lyder således:
Artikel 31 og 34 i EØS-aftalen er ikke til hinder for anvendelsen af nationale regler om koncernbidrag, såsom reglerne i den norske skattelov, hvorefter bidraget nedsætter overdragerens skattepligtige indkomst, og dette bidrag indgår i modtagerens skattepligtige indkomst, uanset om modtageren har skattemæssigt over- eller underskud, der indeholder den betingelse, at såvel overdrageren som modtageren er skattepligtige i den relevante EØS-stat. Det er en betingelse efter EØS-retten, at nationale regler skal tjene et legitimt formål, såsom nødvendigheden af at sikre en afbalanceret fordeling af beskatningskompetencen mellem EØS-staterne eller at bekæmpe rent kunstige arrangementer, der fører til skatteundgåelse. Kravene i den nationale lovgivning går imidlertid ud over, hvad der er nødvendigt for at forfølge disse mål i tilfælde, hvor det tab, som det udenlandske datterselskab har lidt, er endeligt.