EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62018CN0789
Case C-789/18: Request for a preliminary ruling from the Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italy) lodged on 12 December 2018 — AQ and Others v Corte dei Conti and Others
Sag C-789/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 12. december 2018 — AQ m.fl. mod Corte dei Conti m.fl.
Sag C-789/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 12. december 2018 — AQ m.fl. mod Corte dei Conti m.fl.
EUT C 112 af 25.3.2019, p. 24–25
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
25.3.2019 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 112/24 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 12. december 2018 — AQ m.fl. mod Corte dei Conti m.fl.
(Sag C-789/18)
(2019/C 112/30)
Processprog: italiensk
Den forelæggende ret
Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
Parter i hovedsagen
Sagsøger: AQ m.fl.
Sagsøgt: Corte dei Conti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Inps-Gestione
Præjudicielle spørgsmål
1) |
Er artikel 3, stk. 2 og 3, TEU, artikel 9 TEUF, 45 TEUF, 126 TEUF, 145 TEUF, 146 TEUF, 147 TEUF og artikel 151, stk. 1, TEUF samt artikel 15, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder tillige med punkt 3 og punkt 5 i den europæiske søjle for sociale rettigheder til hinder for en national bestemmelse som artikel 1, stk. 489, i lov nr. 147/2013, for så vidt som den tilskynder de italienske myndigheder til ved ansættelse eller tildeling af arbejdsopgaver alene at ansætte arbejdstagere, som allerede er berettiget til pension i henhold til offentlige italienske socialsikringsordninger? |
2) |
Er artikel 106, stk. 1, TEUF og artikel 107 TEUF til hinder for en national bestemmelse som artikel 1, stk. 489, i lov nr. 147/2013, der gør det muligt for italienske myndigheder, som udøver økonomisk virksomhed, der er omfattet af artikel 101 TEUF ff., at ansætte personer, som har givet samtykke til helt eller delvist at give afkald på løn, hvilket medfører en omkostningsbesparelse, der giver den pågældende myndighed en fordel i konkurrencen med andre økonomiske aktører? |
3) |
Er artikel 2 TEU, 3 TEU og 6 TEU, artikel 126 TEUF og artikel 151, stk. 1, TEUF, artikel 15, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og punkt 3 og punkt 7, litra a), i den europæiske søjle for sociale rettigheder til hinder for en national bestemmelse som artikel 1, stk. 489, i lov nr. 147/2013, der gør det muligt for en arbejdstager på de deri fastsatte betingelser helt eller delvist at give afkald på løn, selv om dette afkald alene gives for, at den pågældende arbejdstager ikke skal miste sit arbejde? |
4) |
Er artikel 2 TEU, 3 TEU, og 6 TEU, artikel 14 TEUF, artikel 15, stk. 1, TEUF, artikel 126 TEUF og artikel 151, stk. 1, TEUF, artikel 31, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og punkt 5, 6 og 10 i den europæiske søjle for sociale rettigheder til hinder for en national bestemmelse som artikel 1, stk. 489, i lov nr. 147/2013, der gør de muligt for en arbejdstager på de deri fastsatte betingelser at arbejde i en italiensk offentlig myndighed og samtidig helt eller delvist give afkald på sin løn, selv om dette afkald ikke bevirker ændringer af arbejdsvilkårene, hverken hvad angår arbejdstiden eller kvaliteten og kvantiteten af arbejdet, og heller ikke hvad angår det ansvar, som dette arbejde medfører, og dette til trods for, at et delvist afkald på løn indebærer en betydelig ændring af gensidigheden i arbejdsforholdet i forhold til såvel et rimeligt forhold mellem lønnen, på den ene side, og kvaliteten og kvantiteten af arbejdet, på den anden side, og arbejdstageren dermed er nødsaget til at arbejde under urimelige arbejdsvilkår, hvilket medfører et forringet engagement fra arbejdstagerens side, som i sidste ende er skyld i en mindre effektiv forvaltning? |
5) |
Er artikel 2 TEU, 3 TEU, og 6 TEU, artikel 126 TEUF og artikel 151, stk. 1, TEUF, artikel 15, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og punkt 6 i den europæiske søjle for sociale rettigheder til hinder for artikel 1, stk. 489, i lov nr. 147/2013, sammenholdt med artikel 23b, stk. 1, i lovdekret nr. 201/2011, der er ophøjet til lov nr. 214/2011, for så vidt som disse regler gør det muligt eller pålægger en italiensk offentlig myndighed — under arbejdsforholdet eller samarbejdet — at nedsætte arbejdstagerens løn på grundlag af de ændringer i indtægtsgrænsen, der er henvist til i artikel 23b, stk. 1, i lovdekret nr. 201/2011, der er ophøjet til lov nr. 214/2011, hvilket vil sige som følge af en uforudsigelig begivenhed, og under alle omstændigheder i medfør af en ikke umiddelbart forståelig ordning og uden hensyn til de oplysninger, der blev givet arbejdstageren i starten af arbejdsforholdet? |
6) |
Er artikel 2, TEU, 3 TEU og 6 TEU, artikel 8 TEUF og 126 TEUF, artikel 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder samt punkt 10 og 15 i den europæiske søjle for sociale rettigheder til hinder for en bestemmelse i national ret som artikel 1, stk. 489, i lov nr. 147/2013, der på de deri fastsatte betingelser pålægger de italienske offentlige myndigheder at nedsætte lønnen til deres ansatte eller arbejdstagere, som er berettiget til pension i henhold til offentlige italienske socialsikringsordninger, og som dermed straffer disse arbejdstagere, fordi de har andre indtægtskilder, hvilket dermed modvirker en forlængelse af arbejdslivet, det private økonomiske initiativ og en akkumulering af privat indkomst, som alt sammen er med til at styrke de nationale ressourcer? |