This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 61957CJ0010
Judgment of the Court of 26 June 1958. # Société des anciens établissements Aubert et Duval v High Authority of the European Coal and Steel Community. # Case 10-57.
Domstolens Dom af 26. juni 1958.
Société des anciens Établissements Aubert et Duval mod Den Høje Myndighed for Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab.
Sag 10-57.
Domstolens Dom af 26. juni 1958.
Société des anciens Établissements Aubert et Duval mod Den Høje Myndighed for Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab.
Sag 10-57.
engelsk specialudgave. 1954-1964 00117
ECLI identifier: ECLI:EU:C:1958:13
DOMSTOLENS DOM
AF 26. JUNI 1958
Société des anciens Établissements Aubert et Duval mod Den Høje Myndighed for Det europæiske Kul- og Stålfællesskab
Sag 10/57
Processprog: Fransk
Angående :
Søgsmål om annullation af artiklerne 6, stk. 3, 8 og 9 i beslutning nr. 2/57 af 26. januar 1957 (offentliggjort i JO nr. 4 af 28. 1. 1957; findes ikke på dansk), og følgelig også af artiklerne 3, stk. 1 b, 4, stk. 3, 5, 6, stk. 1 og 2 og 7 i den nævnte beslutning.
Domskonklusion :
Sagan kan antages til realitetsbehandling, men savner fornødent grundlag; følgelig forkastes annullationssøgsmålet mod bestemmelserne i artiklerne 3, § 1 b, 4, stk. 3, 5, 6, 7, 8 og 9 i Den Høje Myndigheds beslutning nr. 2/57 af 26. januar 1957.
Generaladvokatens forslag til afgørelse :
at sagen afvises.
Sammendrag
1. |
Retspleje — annullationssøgsmal — generel beslutning — sagsøgende virksomhed — magtfordrejning — antagelse til realitetsbehandling (Traktaten, artikel 33, stk. 2) |
2. |
Finansielle ordninger — indirekte virkemidler (Traktaten, artiklerne 53 og 57) |
3. |
Fællesskabets grundlæggende målsætning
|
4. |
Finansielle ordninger — fordelingssystem — direkte indgreb i produktionen (Traktaten, artiklerne 53 b, 59 og bilag II) |
5. |
Styring af investeringerne — finansielle ordninger — indirekte indgreb i investeringerne (Traktaten, artiklerne 93b og 54) |
1. |
En sag anlagt af en virksomhed imod en generel beslutning kan antages til realitetsbehandling, når virksomheden påberåber sig at være offer for de anfægtede bestemmelser, og når den udtrykkeligt påberåber sig et eller flere tilfælde af magtfordrejning i forhold til sig, idet den på relevant måde angiver de årsager, hvoraf det eller disse tilfælde af magtfordrejning efter dens mening udspringer, og når de fremførte anbringender tilsigter at få fastslået, at Den Høje Myndighed ved vedtagelsen af de anfægtede beslutninger har anvendt de beføjelser, som traktaten har tillagt den, til andre formål end de, med henblik på hvilke beføjelserne blev tillagt den. |
2. |
De i artikel 53 omhandlede finansielle ordninger er ordninger, som er baserede på overførsel af ressourcer, især i form af udligning eller kompensation. De er »indirekte« interventionsmåder, således som det forstås i traktatens artikel 57, og står derved i modsætning til de direkte virkemidler, såsom en fastsættelse af et kvotasystem for produktionen (artikel 58) eller fordeling af ressourcerne (artikel 59). |
3. |
|
4. |
De i traktatens artikel 59 og bilag II fastsatte fremgangsmåder, som udelukkende består i fastsættelse af en anvendelsesprioritering og fordeling af ressourcer, er direkte og udelukkende kvantitative og har derfor intet at gøre med indirekte indgreb i produktionen i form af prisforanstaltninger uden mængdemæssig indkøbs-begrænsning, idet ét sådant indgreb sker ved en finansiel ordning i medfør af artikel 53 b. |
5. |
Bestemmelserne i traktatens artikel 54 er på ingen måde en hindring for anvendelsen af foranstaltninger, som er i overensstemmelse med de forenede bestemmelser i traktatens artikler 3, 5, 53 b, 57 og 59, og som kan øve indflydelse på styringen af de investeringer, virksomhederne har planlagt. Navnlig har de i artikel 53 b omhandlede finansielle ordninger, som Den Høje Myndighed har ret til at anvende som indirekte virkemiddel på produktionen, ifølge deres natur virkninger, der kan influere på producenternes dispositioner, f. eks. deres investeringsprogrammer. |