EUROPA-KOMMISSIONEN
Bruxelles, den 17.10.2023
COM(2023) 593 final
2023/0363(COD)
Forslag til
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING
om ændring af forordning (EU) nr. 1092/2010, (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 1094/2010, (EU) nr. 1095/2010 og (EU) 2021/523 for så vidt angår visse rapporteringskrav inden for finansielle tjenesteydelser og investeringsstøtte
(EØS-relevant tekst)
BEGRUNDELSE
1.BAGGRUND FOR FORSLAGET
•Forslagets begrundelse og formål
I sin meddelelse om "EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030" understregede Kommissionen betydningen af en lovramme, der sikrer, at målene nås med færrest mulige omkostninger. Kommissionen sætter derfor nyt skub i bestræbelserne på at rationalisere og forenkle rapporteringskravene med det endelige formål at reducere disse byrder uden at underminere de relaterede politiske mål.
Rapporteringskrav spiller en central rolle med hensyn til at sikre både en korrekt håndhævelse og grundig overvågning af lovgivningen. Generelt opvejes de omkostninger, der er forbundet hermed, i vid udstrækning af de fordele, disse krav medfører, navnlig med hensyn til at overvåge vigtige politiske foranstaltninger og sikre, at de overholdes. Rapporteringskrav kan imidlertid også pålægge interessenterne uforholdsmæssigt store byrder, navnlig for små og mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder. Kumuleringen af sådanne krav over tid kan føre til overlappende eller overflødige rapporteringskrav, ineffektiv rapporteringshyppighed, ineffektive frister eller utilstrækkelige indsamlingsmetoder.
Kommissionen ser det derfor som en prioritet at strømline rapporteringsforpligtelserne og reducere den administrative byrde. Formålet med dette forslag er således at medvirke til at rationalisere rapporteringskravene på to politikområder med en overordnet ambition om at skabe "en økonomi, der tjener alle".
For det første vil forslaget på området det indre marked og navnlig i sektoren for finansielle tjenesteydelser lette udvekslingen af oplysninger mellem de myndigheder, der fører tilsyn med den finansielle sektor, og konsolideringen af den rapportering, der i øjeblikket foretages i henhold til forskellige krav. Rapporteringskravene vedrører finansielle institutioner og andre deltagere på de finansielle markeder.
Forbedret datadeling mellem myndighederne er et af målene i "Strategien for tilsynsdata i EU's finansielle tjenesteydelser". Strategien har til formål af modernisere EU's tilsynsrapportering og indføre et system, der leverer nøjagtige, konsekvente og rettidige data til tilsynsmyndighederne på EU-plan og nationalt plan, samtidig med at den samlede rapporteringsbyrde for alle relevante parter minimeres. Forslaget om udveksling af oplysninger mellem de myndigheder, der fører tilsyn med den finansielle sektor, har til formål at undgå overlappende rapporteringsanmodninger, hvor flere myndigheder har beføjelse til at indsamle visse data fra finansielle institutioner eller andre markedsdeltagere (uanset om myndighederne allerede indsamler dem eller ej), men mangler et konkret retsgrundlag for at dele dem indbyrdes. Forslaget suppleres af et mandat for myndighederne til regelmæssigt at revidere og fjerne rapporteringskrav, der er blevet overflødige eller forældede, f.eks. som følge af øget udveksling af oplysninger. Derved undgås det, at virksomhederne er nødt til at rapportere de samme oplysninger to gange. Formålet er også at lette adgangen til rensede eller bearbejdede versioner af sådanne data (i modsætning til, at alle myndigheder skal rense og bearbejde dataene separat).
For at sikre maksimal nytteværdi af de oplysninger, som rapporteres af virksomhederne, vil forslaget også øge Kommissionens muligheder for at indhente data med henblik på udarbejdelse af politikker og gennemførelse af konsekvensanalyser og evalueringer. Dette vil støtte evidensbaseret politikudformning i overensstemmelse med Kommissionens dagsorden for bedre regulering, samtidig med at man undgår de omkostninger (både for Kommissionen og de enheder, der leverer oplysningerne), som ellers ville være forbundet med at indsamle oplysningerne på anden vis. Adgangen vil være begrænset til data, der ikke gør det muligt at identificere individuelle enheder.
For yderligere at forbedre nytteværdien af de rapporterede data sigter forslaget også mod at støtte anvendelsen af oplysninger med henblik på forskning og innovation inden for finansielle tjenesteydelser ved på strenge betingelser at tillade deling af oplysninger, som myndighederne er i besiddelse af, med finansielle institutioner, forskere og andre enheder med en berettiget interesse. På den måde supplerer dette forslag forordning (EU) 2022/868 (forordningen om datastyring) ved at indføre en sektorspecifik bestemmelse i EU-retten, der tillader videreanvendelse af data indsamlet af myndighederne med henblik på forsknings- og innovationsaktiviteter. Forslaget vil gøre det muligt for myndighederne at udveksle relevante oplysninger, der er indhentet som led i deres arbejde, med forbehold af beskyttelsen af personoplysninger, intellektuelle ejendomsrettigheder og forretningshemmeligheder.
For det andet har forslaget inden for politikområderne konkurrenceevne, vækst, beskæftigelse, innovation, social modstandsdygtighed, samhørighed og strategiske investeringer til formål at rationalisere kravene til rapportering om gennemførelsen af InvestEU-programmet, jf. artikel 28, stk. 4, i forordning (EU) 2021/523 (InvestEU-forordningen). Kravene omfatter følgende sektorer: adgang til finansiering for SMV'er og investeringsstøtte til virksomheder inden for bæredygtig infrastruktur, forskning, innovation og digitalisering samt sociale investeringer og færdigheder.
Rapporteringskravene i henhold til InvestEU-forordningen vedrører gennemførelsespartnere, finansielle formidlere, SMV'er og andre virksomheder. Med forslaget ændres rapporteringshyppigheden fra halvårlig til årlig, hvilket reducerer arbejdsbyrden og den administrative byrde på tværs af alle InvestEU-områder (dvs. bæredygtig infrastruktur, SMV'er, forskning, innovation og digitalisering, sociale investeringer og færdigheder) med ubetydelige konsekvenser for gennemførelsen af programmet.
•Sammenhæng med de gældende regler på samme område
Forslaget er en del af en første pakke af foranstaltninger, der skal strømline og rationalisere rapporteringskravene. Dette er et skridt i en proces, hvor der ses nærmere på de gældende rapporteringskrav for at vurdere, om de fortsat er relevante, og gøre dem mere effektive. Forslaget bygger på eksisterende regler, der allerede indeholder bestemmelser om udveksling af oplysninger mellem myndigheder i en given sektor for finansielle tjenesteydelser, ved at styrke retsgrundlaget for datadeling mellem myndigheder, herunder på tværs af sektorer.
Hvad angår de foreslåede foranstaltninger vedrørende datadeling i den finansielle sektor, vil disse give effektivitetsgevinster uden at påvirke opfyldelsen af målene på dette politikområde. Dette skyldes, at forslaget ikke vil reducere tilgængeligheden og kvaliteten af oplysningerne til de offentlige myndigheder, som fører tilsyn med den finansielle sektor med henblik på at sikre finansiel stabilitet, markedsintegritet og beskyttelse af investorer og forbrugere af finansielle tjenesteydelser. Foranstaltningerne vil snarere muliggøre en mere effektiv indsamling og behandling af oplysningerne.
Forslaget har også til formål at gøre det lettere for finansielle institutioner og andre enheder med en berettiget interesse at få adgang til oplysninger, som myndighederne har indhentet med henblik på forsknings- og innovationsaktiviteter. Dette er i overensstemmelse med målene i strategien for digital finans for EU til støtte for den digitale omstilling i den finansielle sektor. Det er også i overensstemmelse med forordningen om datastyring, som letter frivillig deling af data, der er beskyttet i henhold til EU-retten og national ret, og som offentlige myndigheder i medlemsstaterne er i besiddelse af. Forslaget giver myndighederne mulighed for at dele oplysninger, der er indhentet som led i deres arbejde, med forbehold af beskyttelsen af personoplysninger, intellektuelle ejendomsrettigheder og forretningshemmeligheder.
For så vidt angår InvestEU-programmet påvirker overgangen fra halvårlig til årlig rapportering ikke rapporteringens merværdi og samlede indhold, som leveres af gennemførelsespartnerne for alle finansierings- og investeringstransaktioner inden for rammerne af InvestEU på et kumulativt grundlag. Den foreslåede forenkling vil derfor ikke have nogen indvirkning på opfyldelsen af programmets politiske mål. Overvågningen af opfyldelsen af programmets mål med hensyn til centrale resultat- og overvågningsindikatorer finder allerede sted en gang om året. Desuden kræver den kontraktmæssige aftale med gennemførelsespartnerne politiske dialoger mellem Kommissionen og gennemførelsespartnerne for regelmæssigt at udveksle oplysninger om gennemførelsen. Der foretages desuden en lettere fremskridtsrapportering i løbet af året om InvestEU-støttede aktiviteter, som vil blive videreført med henblik på overvågning. Den foreslåede ændring vil harmonisere rapporteringskravene i InvestEU-forordningen i overensstemmelse med kravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 ("finansforordningen"). Forenklingen respekterer fuldt ud ansvarligheden over for EU-borgerne i den forstand, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 28, stk. 3, i InvestEU-forordningen fortsat årligt vil rapportere til Europa-Parlamentet og Rådet om InvestEU-programmet, navnlig i form af aflæggelse af beretning som omhandlet i finansforordningens artikel 41, stk. 5, og artikel 250.
•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder
I henhold til programmet for målrettet og effektiv regulering (Refit) sikrer Kommissionen, at dens lovgivning er egnet til formålet, er målrettet interessenternes behov og minimerer byrderne, samtidig med at lovgivningens målsætninger nås. Dette forslag er derfor en del af Refitprogrammet, da det mindsker kompleksiteten af de rapporteringsbyrder, der følger af EU's retlige rammer.
Selv om visse rapporteringskrav er afgørende, skal de være så effektive som muligt, undgå overlapninger, fjerne unødvendige byrder og så vidt muligt anvende digitale og interoperable løsninger.
Med forslaget rationaliseres rapporteringskravene, hvorved opfyldelsen af lovgivningens mål gøres mere effektiv og mindre besværlig.
De foreslåede foranstaltninger vedrørende den finansielle sektor har til formål at lette delingen af data mellem myndigheder og undgå overlappende og overflødige rapporteringsanmodninger til finansielle institutioner og andre rapporterende enheder, med dermed forbundne omkostningsbesparelser. De har også til formål at øge nytteværdien af oplysningerne og muliggøre en bredere anvendelse heraf på strenge betingelser, samtidig med at yderligere omkostninger for virksomheder og myndigheder begrænses.
Forslaget om at reducere hyppigheden af rapporteringen om gennemførelsen af InvestEU-programmet vil gøre opfyldelsen af lovgivningens mål mere effektiv og mindre besværlig for InvestEU-gennemførelsespartnerne og dermed for mikrovirksomheder, SMV'er og andre virksomheder samt finansielle formidlere, der skal levere data til gennemførelsespartnerne med henblik på rapportering.
2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET
•Retsgrundlag
Med forslaget ændres eksisterende forordninger. Retsgrundlaget for forslaget er derfor det samme som retsgrundlaget for de ændrede forordninger, nemlig artikel 114 i TEUF for foranstaltninger på området for finansielle tjenesteydelser og artikel 173 og artikel 175, stk. 3, i TEUF for så vidt angår foranstaltningen InvestEU.
•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)
De pågældende rapporteringskrav er fastsat i EU-retten. Rationaliseringen heraf sker derfor bedst på EU-plan for at sikre retssikkerhed og konsekvens i rapporteringen. Dette vil sikre lige vilkår for virksomheder og myndigheder i hele EU, som vil drage fordel af den rationalisering af rapporteringskravene, der følger af dette forslag.
•Proportionalitetsprincippet
Rationaliseringen af rapporteringskravene forenkler den retlige ramme ved at indføre minimale ændringer af eksisterende krav, som ikke påvirker substansen af den bredere politiske målsætning. Forslaget er derfor begrænset til de ændringer, der er nødvendige for at sikre en mere effektiv rapportering, uden at væsentlige elementer i den pågældende lovgivning ændres.
•Valg af retsakt
Forslaget omfatter lovgivning med et foreneligt retsgrundlag. De målrettede ændringer vedrører kun rapporteringskrav og er derfor egnede til at indgå i et enkelt forslag.
3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSENTER OG KONSEKVENSANALYSER
•Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning
Med hensyn til de foranstaltninger, der har til formål at lette delingen af data mellem myndighederne, offentliggjorde Kommissionen i 2019 en omfattende kvalitetskontrol af EU's tilsynsmæssige rapporteringskrav i den finansielle sektor. I den forbindelse blev datadeling identificeret som et af de områder, hvor der kan ske forbedringer. Som følge heraf foreslog Kommissionen i sin 2021-strategi for tilsynsdata i EU's finansielle tjenesteydelser, at eventuelle unødige juridiske hindringer for datadeling mellem myndigheder skulle fjernes. Formålet er at mindske byrden for de rapporterende virksomheder ved at undgå overlappende anmodninger om data. Dette omfatter foranstaltninger til at fremme datadeling i sektorspecifik lovgivning, som suppleres af foranstaltningerne i dette forslag vedrørende den samlede finansielle sektor.
•Høringer af interessenter
I forbindelse med gennemførelsen af strategien for tilsynsdata i EU's finansielle tjenesteydelser gennemførte Kommissionen fra juni til september 2022 en målrettet høring af de myndigheder, der fører tilsyn med EU's finansielle system, for at identificere hindringer for deling af data mellem dem. Af de 58 respondenter angav næsten 70 %, at de stod over for juridiske hindringer for deling af data, når de anmodede om data fra andre myndigheder, og 40 % stod over hindringer, når de ønskede at levere sådanne data til andre myndigheder. Med hensyn til deling af data til forsknings- og innovationsaktiviteter svarede 43 % af myndighederne, at de i øjeblikket deler data til dette formål, og 36 % svarede, at de stødte på hindringer i den forbindelse, herunder manglende retsgrundlag.
Resultaterne af høringen blev fremlagt og analyseret yderligere på en workshop, der blev afholdt den 16. februar 2023, med mere end 130 repræsentanter for de nævnte myndigheder. Der var bred støtte til mere deling af data mellem myndigheder i bank-, forsikrings- og finansmarkedssektorerne og også på tværs af sektorerne for at forbedre anvendelsen af de indsamlede data og reducere overflødig rapportering. På workshoppen var myndighederne generelt af den opfattelse, at det er vigtigt at styrke og præcisere retsgrundlaget for datadeling i EU-lovgivningen. De mente, at der både var behov for målrettede ændringer i den sektorspecifikke lovgivning og horisontale bemyndigelsesbestemmelser for at opnå et dækkende, systematisk og fremtidssikret resultat.
Kommissionen fremlagde også mulige elementer i forslaget for Ekspertgruppen om Bankvirksomhed, Betalinger og Forsikring (åben finansiering) den 30. marts 2023. Selv om de nærmere bestemmelser ikke blev drøftet, udtrykte eksperterne støtte til en forbedret datadeling på generelt plan samt en tydelig definition af myndighedernes handlemuligheder, uden at der gribes ind i den eksisterende kompetencefordeling.
Med hensyn til InvestEU-programmet tages der i forslaget om at reducere rapporteringshyppigheden hensyn til feedback fra gennemførelsespartnerne og deres formidlere, som anser rapporteringskravene for at være besværlige.
•Indhentning og brug af ekspertbistand
Forslaget er udpeget efter en proces med intern kontrol af eksisterende rapporteringsforpligtelser og er baseret på erfaringerne med gennemførelsen af den relevante lovgivning. Da dette er et skridt i processen med løbende vurdering af de rapporteringskrav, der følger af EU-lovgivningen, vil kontrollen med sådanne byrder og deres indvirkning på interessenterne fortsætte.
•Konsekvensanalyse
Forslaget vedrører begrænsede og målrettede ændringer af lovgivningen med henblik på at rationalisere rapporteringskravene. De vigtigste foranstaltninger er baseret på erfaringer med gennemførelsen af lovgivningen. Da de foreslåede målrettede ændringer sikrer en mere virkningsfuld og effektiv gennemførelse af de eksisterende politikker, og der mangler forskellige relevante løsningsmodeller, er det ikke nødvendigt at foretage en konsekvensanalyse.
•Målrettet regulering og forenkling
Dette er et Refit-forslag, der har til formål at forenkle lovgivningen og mindske byrderne for interessenterne.
Bestemmelserne om udveksling af oplysninger mellem myndigheder i den finansielle sektor udgør et første skridt i retning af et system, hvor enheder kun rapporterer data én gang, og hvor dataene deles og videreanvendes efter behov af de forskellige myndigheder, der fører tilsyn med det finansielle system i EU. Bestemmelserne vil derfor bidrage til at undgå overlappende rapportering fra enhedernes side og fremme samarbejdet mellem myndighederne og derved reducere omkostningerne.
De foreslåede bestemmelser pålægger ikke datadeling mellem myndigheder. Deling af data vil fortsat være underlagt en frivillig anmodning, men vil blive lettere at gennemføre. Selv om bestemmelserne forventes at bidrage til at mindske den administrative byrde for rapporterende enheder og myndigheder, kan deres nøjagtige virkning derfor ikke vurderes fremadrettet. Dette skyldes også den fremtidssikrede karakter af denne politik, som vil gøre det muligt for myndighederne at anvende bemyndigelsesbestemmelserne til at ændre og tilpasse datadelingsordningerne for at imødekomme deres informationsbehov, som er i konstant udvikling.
Gennemførelsen af strategien for tilsynsdata i EU's finansielle tjenesteydelser, herunder dette forslag som en del af strategien, vil muliggøre en mere effektiv og virkningsfuld anvendelse af moderne teknologi, fordi det vil forbedre klarheden og ensartetheden af tilsynsmæssige rapporteringskrav og øge datastandardiseringen. Anvendelsen af sådanne løsninger vil lette delingen af data og mere generelt mindske den administrative byrde for virksomhederne yderligere. Det vil også øge nøjagtigheden og rettidigheden af de data, som myndighederne modtager, og forbedre deres kapacitet til at analysere dem.
Adgang til mere fuldstændige og nøjagtige oplysninger vil forbedre Kommissionens evne til at vurdere virkningerne af sine forslag og overvåge dem over tid, hvilket er en forudsætning for at holde omkostningerne på et minimum.
Indførelsen af en specifik bestemmelse i EU's lovgivning om finansielle tjenesteydelser, der tillader videreanvendelse af data indsamlet af myndigheder til forsknings- og innovationsaktiviteter, vil øge nytteværdien af de rapporterede data for finansielle institutioner, forskere og andre enheder med en berettiget interesse. På den måde kan den helt enkelt give adgang til sådanne oplysninger, som myndighederne er i besiddelse af, og skabe flere muligheder for at afprøve produkter og forretningsmodeller.
Ved at reducere den hyppighed, hvormed der skal rapporteres oplysninger om gennemførelsen af InvestEU-programmet, mindskes rapporteringsbyrden for gennemførelsespartnere og finansielle formidlere, SMV'er og andre virksomheder, der er berørt af kravene.
•Grundlæggende rettigheder
De grundlæggende rettigheder med hensyn til databeskyttelse, privatlivets fred og ejendomsret (vedrørende ejendomsretten til visse data, som f.eks. er kommercielt fortrolige eller beskyttede af intellektuelle ejendomsrettigheder) respekteres. Delingen af data, som myndighederne har indhentet, er omfattet af garantier for beskyttelse af personoplysninger, intellektuelle ejendomsrettigheder og forretningshemmeligheder, også i overensstemmelse med artikel 7, 8, 17 og 38 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET
Der er ingen budgetmæssige virkninger. Bestemmelserne kræver ikke deling af data mellem de myndigheder, der fører tilsyn med den finansielle sektor. En sådan deling er udelukkende baseret på en frivillig anmodning fra en myndighed til en anden, og der kan fastsættes ordninger for fordeling af omkostninger og fordele mellem de myndigheder, der deler dataene, og de anmodende myndigheder. For den anmodende myndighed er der omkostningsbesparelser ved ikke at skulle indhente oplysningerne ad andre veje, hvilket også ville medføre omkostninger for dem, der skal give disse oplysninger. Bestemmelsen om deling af data, som en myndighed er i besiddelse af, med finansielle institutioner, forskere og andre enheder, der har en berettiget interesse, er frivillig og medfører ikke nye omkostninger eller administrative byrder.
5.ANDRE FORHOLD
•Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering
Ikke relevant.
•Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget
De foreslåede ændringer af forordning (EU) nr. 1092/2010, forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010 fastsætter, hvordan myndigheder, der fører tilsyn med EU's finansielle sektor, kan dele oplysninger, som de har indhentet under udførelsen af deres opgaver, med hinanden. Formålet er at undgå overlappende anmodninger til finansielle institutioner og andre rapporterende enheder, når to eller flere myndigheder har ret til at indsamle de samme oplysninger. En sådan deling bør overholde alle gældende standarder vedrørende databeskyttelse, intellektuel ejendomsret og tavshedspligt. Den bør på ingen måde begrænse den deling, der allerede finder sted mellem myndighederne, men snarere udgøre en yderligere kanal for deling. De foreslåede ændringer har også til formål at sikre, at Kommissionen har adgang til oplysninger med henblik på evidensbaseret lovgivning. I den forbindelse behøver Kommissionen ikke at være i stand til at identificere individuelle enheder. Da den samme type oplysninger kan være nyttige for udførelsen af deres opgaver og også mere generelt for de myndigheder, der fører tilsyn med den finansielle sektor, giver de foreslåede ændringer dem samme mulighed for at indhente dem. De foreslåede ændringer muliggør også innovation ved at give de kompetente myndigheder mulighed for på eget initiativ at dele de oplysninger, de indhenter i henhold til EU's eller medlemsstaternes rapporteringsforpligtelser, med finansielle institutioner, forskere og andre enheder med en berettiget interesse, forudsat at specifikke betingelser er opfyldt for at beskytte disse data.
Med de foreslåede ændringer bemyndiges myndighederne til systematisk at undersøge eksisterende rapporteringskrav og fjerne overflødige og forældede krav, reducere rapporteringsomkostningerne og overveje genbrug af eksisterende rapportering, inden der indføres nye krav.
Med den foreslåede ændring af artikel 28, stk. 4, i forordning (EU) 2021/523 reduceres den hyppighed, hvormed gennemførelsespartnerne skal rapportere om gennemførelsen af InvestEU-programmet, fra halvårlig til årlig.
2023/0363 (COD)
Forslag til
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING
om ændring af forordning (EU) nr. 1092/2010, (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 1094/2010, (EU) nr. 1095/2010 og (EU) 2021/523 for så vidt angår visse rapporteringskrav inden for finansielle tjenesteydelser og investeringsstøtte
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, artikel 173 og artikel 175, tredje afsnit,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Rapporteringskrav spiller en central rolle med hensyn til at sikre både en grundig overvågning og en korrekt håndhævelse af lovgivningen. Det er imidlertid vigtigt at strømline disse krav for at sikre, at de opfylder deres tilsigtede formål, og for at begrænse den administrative byrde.
(2)Det er derfor en prioritet at strømline rapporteringsforpligtelserne og reducere den administrative byrde, bl.a. med hensyn til rapporteringskravene i den finansielle sektor og med hensyn til rapporteringshyppigheden i forbindelse med InvestEU-programmet, der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/523.
(3)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010, (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 1094/2010, (EU) nr. 1095/2010 og forordning (EU) 2021/523 indeholder en række rapporteringskrav, som bør forenkles i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse "EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030".
(4)Finansielle institutioner og andre enheder, der er aktive på de finansielle markeder, skal rapportere en mængde forskellige oplysninger for at gøre det muligt for EU-myndigheder og nationale myndigheder, der fører tilsyn med det finansielle system, at overvåge risici, sikre finansiel stabilitet og markedsintegritet og beskytte investorer og forbrugere af finansielle tjenesteydelser i Unionen. De europæiske tilsynsmyndigheder bør regelmæssigt gennemgå rapporteringskravene og, hvor det er relevant, foreslå at strømline og fjerne overflødige eller forældede krav. De bør koordinere dette arbejde gennem Det Fælles Udvalg af Europæiske Tilsynsmyndigheder. Ved at lette delingen og videreanvendelsen af de oplysninger, der indsamles af myndighederne, samtidig med at databeskyttelsen, tavshedspligten og den intellektuelle ejendomsret sikres, bør byrden for de rapporterende enheder og myndighederne mindskes ved at undgå overlappende anmodninger i overensstemmelse med strategien for tilsynsdata i EU's finansielle tjenesteydelser. Delingen af oplysninger bør også bidrage til bedre koordinering af tilsynsaktiviteter og tilsynsmæssig konvergens.
(5)Med henblik herpå bør to myndigheder, hvis de har ret til at indsamle visse oplysninger fra finansielle institutioner eller andre rapporterende enheder, kun kunne indsamle dem én gang og kunne dele dem med hinanden i modsætning til, at begge indsamler de samme oplysninger, herunder når disse myndigheder har ret til at indsamle oplysningerne fra forskellige rapporterende enheder eller myndigheder. Med samme målsætning om at forbedre effektiviteten i forbindelse med indsamlingen, behandlingen og anvendelsen af oplysninger bør de myndigheder, der forbedrer oplysninger ved at rense eller berige dem, også kunne dele sådanne forbedrede oplysninger.
(6)En sådan deling af oplysninger bør supplere de eksisterende muligheder for udveksling af oplysninger, der er fastsat i EU-retten, og bør under ingen omstændigheder begrænse disse eksisterende muligheder.
(7)Kommissionen har brug for nøjagtige og omfattende oplysninger for at kunne udvikle politikker, evaluere gældende lovgivning og vurdere virkningen af potentielle lovgivningsmæssige og ikkelovgivningsmæssige initiativer, bl.a. under forhandlinger om lovgivningsforslag. Myndighedernes deling med Kommissionen af oplysninger, som finansielle institutioner eller andre enheder har rapporteret til disse myndigheder i henhold til deres forpligtelser i overensstemmelse med EU-retten, bør bidrage til at skabe et evidensbaseret grundlag for udformningen og evalueringen af EU-politikker. Med henblik herpå bør sådanne oplysninger være i en form, der ikke gør det muligt at identificere individuelle enheder, og som ikke indeholder personoplysninger. Myndighederne kan også drage fordel af anonymiserede data og bør derfor også udveksle sådanne oplysninger indbyrdes, hvis det er nødvendigt for udførelsen af deres opgaver.
(8)Innovationscyklusserne i den finansielle sektor bliver hurtigere, mere åbne og i stigende grad samarbejdsbaserede. Med henblik herpå bør myndighederne kunne udveksle oplysninger med finansielle institutioner, forskere og andre enheder med henblik på forskning og innovation, der ligger ud over det oprindelige formål, som oplysningerne blev indsamlet til. Delingen af sådanne oplysninger, som er i myndighedernes besiddelse, bør øge nytteværdien ved at gøre flere oplysninger tilgængelige for forskning i den finansielle sektor og skabe flere muligheder for at afprøve produkter og forretningsmodeller samt øge samarbejdet mellem forskellige deltagere på det finansielle marked, herunder fintechvirksomheder, startupvirksomheder og etablerede finansielle institutioner. Videreanvendelsen af data, der deles af den kompetente myndighed, er omfattet af den generelle ramme for videreanvendelse af data som fastsat i kapitel II i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/868. I betragtning af den følsomme karakter af de data, som myndighederne i den finansielle sektor modtager med henblik på tilsyn, bør der imidlertid indføres særlige obligatoriske betingelser for videreanvendelse af disse data, herunder anonymisering af personoplysninger og andre data end personoplysninger, således at det ikke er muligt at identificere individuelle finansielle institutioner, samt beskyttelse af fortrolige oplysninger.
(9)Ændring af hyppigheden af gennemførelsespartnernes rapportering om InvestEU-programmet fra halvårlig til årlig forventes at mindske arbejdsbyrden for gennemførelsespartnerne, de finansielle formidlere, SMV'er og andre virksomheder uden at ændre nogen af de væsentlige elementer i forordning (EU) 2021/523.
(10)Forordning (EU) nr. 1092/2010, (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 1094/2010, (EU) nr. 1095/2010 og (EU) 2021/523 bør derfor ændres —
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Ændring af forordning (EU) nr. 1092/2010
I forordning (EU) nr. 1092/2010 foretages følgende ændringer:
1.Artikel 8, stk. 3, affattes således:
"3. Fortrolige oplysninger, som de i stk. 1 nævnte personer modtager i forbindelse med udøvelsen af deres hverv, videregives ikke til nogen anden person eller myndighed, undtagen i summarisk eller sammenfattet form, således at individuelle finansielle institutioner ikke kan identificeres, jf. dog artikel 15 og 16 og anvendelsen af straffelovgivningen."
2.I artikel 15 tilføjes følgende stykker:
"8. ESRB udveksler, fra sag til sag eller regelmæssigt, oplysninger indhentet fra andre myndigheder som omhandlet i stk. 2 eller fra en anden myndighed, der er medlem af ESFS, i forbindelse med udførelsen af dets opgaver, efter anmodning fra en anden af disse myndigheder eller en anden kompetent myndighed, som defineret i artikel 4, nr. 2), i forordning (EU) nr. 1093/2010, i artikel 4, nr. 2), i forordning (EU) nr. 1094/2010 eller i artikel 4, nr. 3), i forordning (EU) nr. 1095/2010, eller de myndigheder, der er defineret i artikel 2, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU).../..., forudsat at den anmodende myndighed har beføjelse til at indhente de samme oplysninger fra finansielle institutioner eller andre kompetente myndigheder i henhold til EU-retten.
9. Anmodningen om udveksling af oplysninger i henhold til stk. 8 skal indeholde en behørig angivelse af, hvilket retsgrundlag i henhold til EU-retten der gør det muligt for den anmodende myndighed at indhente oplysningerne fra finansielle institutioner eller andre myndigheder som omhandlet i nævnte stykke. Den anmodende myndighed og ESRB er underlagt bestemmelserne om tavshedspligt og databeskyttelse i artikel 8 og i sektorspecifik lovgivning, som finder anvendelse på udvekslingen af data mellem finansielle institutioner eller andre myndigheder, jf. stk. 8, og den anmodende myndighed samt udvekslingen af data mellem andre myndigheder som omhandlet i nævnte stykke og ESRB. ESRB underretter uden unødigt ophold den enkelte relevante myndighed om en sådan udveksling af oplysninger.
10. Stk. 8 og 9 finder også anvendelse på oplysninger, som ESRB har modtaget fra andre myndigheder som omhandlet i stk. 8, og som ESRB efterfølgende har kvalitetskontrolleret eller på anden måde har behandlet.
11. Med henblik på udveksling af oplysninger som omhandlet i stk. 8, 9 og 10 kan de myndigheder, der er omhandlet i stk. 8, indgå aftalememoranda for at fastsætte de nærmere bestemmelser for udvekslingen af oplysninger. De kan også fastlægge ordninger for deling af ressourcer til indsamling og behandling af sådanne delte data.
12. Stk. 8, 9 og 10 berører ikke beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder og forhindrer eller begrænser ikke udvekslingen af oplysninger mellem de i stk. 8 omhandlede myndigheder i overensstemmelse med bestemmelserne i anden EU-lovgivning. Hvis stk. 8, 9 eller 10 er i strid med bestemmelserne i anden EU-lovgivning, som regulerer udvekslingen af oplysninger mellem de myndigheder, der er omhandlet i stk. 8, har bestemmelserne i denne anden EU-lovgivning forrang.
13. Uden at det berører andre forpligtelser, der er fastsat i EU-retten vedrørende udveksling af oplysninger, udveksler ESRB, efter begrundet anmodning og fra sag til sag, oplysninger, som andre myndigheder har rapporteret til ESRB i medfør af deres forpligtelser i henhold til EU-retten, med Kommissionen eller en af de i stk. 8 omhandlede myndigheder. ESRB fremsender disse oplysninger i en form, der ikke gør det muligt at identificere individuelle enheder, og som ikke indeholder personoplysninger.
14. ESRB kan give adgang til oplysninger, som er indhentet i forbindelse med udførelsen af dets opgaver, således at de kan videreanvendes af finansielle institutioner, forskere og andre enheder, der har en berettiget interesse i sådanne oplysninger, med henblik på forskning og innovation, forudsat at ESRB har sikret, at følgende betingelser er opfyldt:
a) Oplysningerne er blevet anonymiseret på en sådan måde, at den registrerede eller den finansielle institution ikke længere kan identificeres.
b) Oplysningerne er blevet ændret, sammenfattet eller behandlet efter en anden metode til kontrol med fortrolighed i forbindelse med videregivelse af oplysninger, herunder forretningshemmeligheder eller indhold, der er beskyttet af intellektuelle ejendomsrettigheder.
Oplysninger, der modtages fra andre myndigheder, må kun videregives med samtykke fra den myndighed, der oprindeligt indhentede oplysningerne."
Artikel 2
Ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010
I forordning (EU) nr. 1093/2010 foretages følgende ændringer:
1.Artikel 29, stk. 1, litra d), affattes således:
"d) at vurdere anvendelsen af de relevante reguleringsmæssige og gennemførelsesmæssige tekniske standarder, der vedtages af Kommissionen, og af retningslinjer og henstillinger udstedt af myndigheden og eventuelt foreslå ændringer hertil, herunder med henblik på at fjerne overflødige eller forældede indberetningskrav og minimere omkostningerne".
2.I artikel 30, stk. 3, tilføjes følgende litra e):
"e) effektiviteten af de nationale indberetningskrav og graden af konvergens mellem sådanne krav og kravene i EU-retten."
3.Artikel 35, stk. 4, affattes således:
"4. Før myndigheden anmoder om oplysninger i henhold til denne artikel og for at undgå overlapning af indberetningsforpligtelserne, skal den tage hensyn til oplysninger indsamlet af andre myndigheder som omhandlet i artikel 35a, stk. 1, og alle relevante eksisterende statistikker, der udarbejdes og formidles af Det Europæiske Statistiske System og Det Europæiske System af Centralbanker."
4.Følgende indsættes som artikel 35a:
"Artikel 35a
Udveksling af oplysninger mellem myndigheder og med andre enheder
1. Myndigheden og de kompetente myndigheder udveksler, fra sag til sag eller regelmæssigt, med andre myndigheder de oplysninger, som er indhentet fra finansielle institutioner eller andre kompetente myndigheder i forbindelse med udførelsen af deres opgaver, efter anmodning fra de øvrige europæiske tilsynsmyndigheder, ESRB eller de kompetente myndigheder som defineret i artikel 4, nr. 2), i nærværende forordning, i artikel 4, nr. 2), i forordning (EU) nr. 1094/2010 eller i artikel 4, nr. 3), i forordning (EU) nr. 1095/2010, eller de myndigheder, der er defineret i artikel 2, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU).../..., forudsat at den myndighed, der anmoder om oplysningerne, i henhold til EU-retten har ret til at indhente de samme oplysninger fra finansielle institutioner eller andre kompetente myndigheder. I denne artikel forstås ved "finansiel institution" en "finansiel institution" som defineret i artikel 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1092/2010.
2. Anmodningen om udveksling af oplysninger skal indeholde en behørig angivelse af, hvilket retsgrundlag i henhold til EU-retten der gør det muligt for den anmodende myndighed at indhente oplysningerne fra finansielle institutioner eller andre kompetente myndigheder. Den anmodende myndighed og den udvekslende myndighed er underlagt bestemmelserne om tavshedspligt og databeskyttelse som fastsat i artikel 70 og 71 og i sektorspecifik lovgivning, der finder anvendelse på udvekslingen af data mellem den finansielle institution og den anmodende myndighed samt på udvekslingen af data mellem den finansielle institution og den udvekslende myndighed. Den udvekslende myndighed underretter uden unødigt ophold den enkelte relevante finansielle institution eller anden kompetent myndighed om en sådan udveksling af oplysninger.
3. Stk. 1 og 2 finder også anvendelse på oplysninger, som den udvekslende myndighed har modtaget fra en finansiel institution eller en anden myndighed som omhandlet i stk. 1, og som den udvekslende myndighed efterfølgende har kvalitetskontrolleret eller på anden måde har behandlet.
4. Med henblik på udveksling af oplysninger som omhandlet i stk. 1, 2 og 3 kan de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, indgå aftalememoranda for at fastsætte de nærmere bestemmelser for udvekslingen af oplysninger. De kan også fastlægge ordninger for deling af ressourcer til indsamling og behandling af sådanne delte data.
5. Stk. 1-4 berører ikke beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder og forhindrer eller begrænser ikke udvekslingen af oplysninger mellem de i stk. 1 omhandlede myndigheder i overensstemmelse med bestemmelserne i anden EU-lovgivning. Hvis bestemmelserne i denne artikel er i strid med bestemmelser i anden EU-lovgivning, der regulerer udvekslingen af oplysninger mellem de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, har bestemmelserne i denne anden EU-lovgivning forrang.
6. Uden at det berører andre forpligtelser, der er fastsat i EU-retten vedrørende udveksling af oplysninger, skal myndigheden og de kompetente myndigheder efter begrundet anmodning og fra sag til sag lade Kommissionen eller en af de i stk. 1 omhandlede myndigheder få del i oplysninger, som finansielle institutioner har rapporteret til dem i overensstemmelse med deres forpligtelser i henhold til EU-retten. Myndigheden og de kompetente myndigheder videregiver disse oplysninger i en form, der ikke gør det muligt at identificere individuelle enheder, og som ikke indeholder personoplysninger.
7. Myndigheden og de kompetente myndigheder kan give adgang til oplysninger, som er indhentet i forbindelse med udførelsen af deres opgaver, således at de kan videreanvendes af finansielle institutioner, forskere og andre enheder, der har en berettiget interesse i sådanne oplysninger, med henblik på forskning og innovation, forudsat at myndigheden har sikret, at følgende betingelser er opfyldt:
a) Oplysningerne er blevet anonymiseret på en sådan måde, at den registrerede eller den finansielle institution ikke længere kan identificeres.
b) Oplysningerne er blevet ændret, sammenfattet eller behandlet efter en anden metode til kontrol med fortrolighed i forbindelse med videregivelse af oplysninger, herunder forretningshemmeligheder eller indhold, der er beskyttet af intellektuelle ejendomsrettigheder.
Oplysninger, der modtages fra en anden myndighed, må kun videregives med samtykke fra den myndighed, der oprindeligt indhentede oplysningerne."
5.I artikel 54, stk. 2, tilføjes følgende led:
"— indberetningskrav og indsamling af oplysninger fra finansielle institutioner."
6.Artikel 70, stk. 3, affattes således:
"3. Stk. 1 og 2 hindrer ikke myndigheden i at udveksle oplysninger med kompetente myndigheder, andre ESA'er, ESRB og de myndigheder, der er defineret i artikel 2, nr. 1), i direktiv (EU).../..., i overensstemmelse med denne forordning og anden EU-lovgivning vedrørende finansielle institutioner."
Artikel 3
Ændring af forordning (EU) nr. 1094/2010
I forordning (EU) nr. 1094/2010 foretages følgende ændringer:
1.Artikel 29, stk. 1, litra d), affattes således:
"d) at vurdere anvendelsen af de relevante reguleringsmæssige og gennemførelsesmæssige tekniske standarder, der vedtages af Kommissionen, og af retningslinjer og henstillinger udstedt af myndigheden og eventuelt foreslå ændringer hertil, herunder med henblik på at fjerne overflødige eller forældede indberetningskrav og minimere omkostningerne".
2.I artikel 30, stk. 3, tilføjes følgende litra e):
"e) effektiviteten af de nationale indberetningskrav og graden af konvergens mellem sådanne krav og kravene i EU-retten."
3.Artikel 35, stk. 4, affattes således:
"4. Før myndigheden anmoder om oplysninger i henhold til denne artikel og for at undgå overlapning af indberetningsforpligtelserne, skal den tage hensyn til oplysninger indsamlet af andre myndigheder som omhandlet i artikel 35a, stk. 1, og alle relevante eksisterende statistikker, der udarbejdes og formidles af Det Europæiske Statistiske System og Det Europæiske System af Centralbanker."
4.Følgende indsættes som artikel 35a:
"Artikel 35a
Udveksling af oplysninger mellem myndigheder og med andre enheder
1. Myndigheden og de kompetente myndigheder udveksler, fra sag til sag eller regelmæssigt, med andre myndigheder de oplysninger, som er indhentet fra finansielle institutioner eller andre kompetente myndigheder i forbindelse med udførelsen af deres opgaver, efter anmodning fra de øvrige europæiske tilsynsmyndigheder, ESRB eller de kompetente myndigheder som defineret i artikel 4, nr. 2), i nærværende forordning, i artikel 4, nr. 2), i forordning (EU) nr. 1093/2010 eller i artikel 4, nr. 3), i forordning (EU) nr. 1095/2010, eller de myndigheder, der er defineret i artikel 2, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU).../..., forudsat at den myndighed, der anmoder om oplysningerne, i henhold til EU-retten har ret til at indhente de samme oplysninger fra finansielle institutioner eller andre kompetente myndigheder. I denne artikel forstås ved "finansiel institution" en "finansiel institution" som defineret i artikel 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1092/2010.
2. Anmodningen om udveksling af oplysninger skal indeholde en behørig angivelse af, hvilket retsgrundlag i henhold til EU-retten der gør det muligt for den anmodende myndighed at indhente oplysningerne fra finansielle institutioner eller andre kompetente myndigheder. Den anmodende myndighed og den udvekslende myndighed er underlagt bestemmelserne om tavshedspligt og databeskyttelse som fastsat i artikel 70 og 71 og i sektorspecifik lovgivning, der finder anvendelse på udvekslingen af data mellem den finansielle institution og den anmodende myndighed samt på udvekslingen af data mellem den finansielle institution og den udvekslende myndighed. Den udvekslende myndighed underretter uden unødigt ophold den enkelte relevante finansielle institution eller anden kompetent myndighed om en sådan udveksling af oplysninger.
3. Stk. 1 og 2 finder også anvendelse på oplysninger, som den udvekslende myndighed har modtaget fra en finansiel institution eller en anden myndighed som omhandlet i stk. 1, og som den udvekslende myndighed efterfølgende har kvalitetskontrolleret eller på anden måde har behandlet.
4. Med henblik på udveksling af oplysninger som omhandlet i stk. 1, 2 og 3 kan de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, indgå aftalememoranda for at fastsætte de nærmere bestemmelser for udvekslingen af oplysninger. De kan også fastlægge ordninger for deling af ressourcer til indsamling og behandling af sådanne delte data.
5. Stk. 1-4 berører ikke beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder og forhindrer eller begrænser ikke udvekslingen af oplysninger mellem de i stk. 1 omhandlede myndigheder i overensstemmelse med bestemmelserne i anden EU-lovgivning. Hvis bestemmelserne i denne artikel er i strid med bestemmelser i anden EU-lovgivning, der regulerer udvekslingen af oplysninger mellem de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, har bestemmelserne i denne anden EU-lovgivning forrang.
6. Uden at det berører andre forpligtelser, der er fastsat i EU-retten vedrørende udveksling af oplysninger, skal myndigheden og de kompetente myndigheder efter begrundet anmodning og fra sag til sag lade Kommissionen eller en af de i stk. 1 omhandlede myndigheder få del i oplysninger, som finansielle institutioner har rapporteret til dem i overensstemmelse med deres forpligtelser i henhold til EU-retten. Myndigheden og de kompetente myndigheder videregiver disse oplysninger i en form, der ikke gør det muligt at identificere individuelle enheder, og som ikke indeholder personoplysninger.
7. Myndigheden og de kompetente myndigheder kan give adgang til oplysninger, som er indhentet i forbindelse med udførelsen af deres opgaver, således at de kan videreanvendes af finansielle institutioner, forskere og andre enheder, der har en berettiget interesse i sådanne oplysninger, med henblik på forskning og innovation, forudsat at myndigheden har sikret, at følgende betingelser er opfyldt:
a) Oplysningerne er blevet anonymiseret på en sådan måde, at den registrerede eller den finansielle institution ikke længere kan identificeres.
b) Oplysningerne er blevet ændret, sammenfattet eller behandlet efter en anden metode til kontrol med fortrolighed i forbindelse med videregivelse af oplysninger, herunder forretningshemmeligheder eller indhold, der er beskyttet af intellektuelle ejendomsrettigheder.
Oplysninger, der modtages fra en anden myndighed, må kun videregives med samtykke fra den myndighed, der oprindeligt indhentede oplysningerne. "
5.I artikel 54, stk. 2, tilføjes følgende led:
"— indberetningskrav og indsamling af oplysninger fra finansielle institutioner."
6.Artikel 70, stk. 3, affattes således:
"3. Stk. 1 og 2 hindrer ikke myndigheden i at udveksle oplysninger med kompetente myndigheder, andre ESA'er, ESRB og de myndigheder, der er defineret i artikel 2, nr. 1), i direktiv (EU).../..., i overensstemmelse med denne forordning og anden EU-lovgivning vedrørende finansielle institutioner."
Artikel 4
Ændring af forordning (EU) nr. 1095/2010
I forordning (EU) nr. 1095/2010 foretages følgende ændringer:
1.Artikel 29, stk. 1, litra d), affattes således:
"d) at vurdere anvendelsen af de relevante reguleringsmæssige og gennemførelsesmæssige tekniske standarder, der vedtages af Kommissionen, og af retningslinjer og henstillinger udstedt af myndigheden og eventuelt foreslå ændringer hertil, herunder med henblik på at fjerne overflødige eller forældede indberetningskrav og minimere omkostningerne".
2.I artikel 30, stk. 3, tilføjes følgende litra e):
"e) effektiviteten af de nationale indberetningskrav og graden af konvergens mellem sådanne krav og kravene i EU-retten."
3.Artikel 35, stk. 4, affattes således:
"4. Før myndigheden anmoder om oplysninger i henhold til denne artikel og for at undgå overlapning af indberetningsforpligtelserne, skal den tage hensyn til oplysninger indsamlet af andre myndigheder som omhandlet i artikel 35a, stk. 1, og alle relevante eksisterende statistikker, der udarbejdes og formidles af Det Europæiske Statistiske System og Det Europæiske System af Centralbanker."
4.Følgende indsættes som artikel 35a:
"Artikel 35a
Udveksling af oplysninger mellem myndigheder og med andre enheder
1. Myndigheden og de kompetente myndigheder udveksler, fra sag til sag eller regelmæssigt, med andre myndigheder de oplysninger, som er indhentet fra finansielle institutioner eller andre kompetente myndigheder i forbindelse med udførelsen af deres opgaver, efter anmodning fra de øvrige europæiske tilsynsmyndigheder, ESRB eller de kompetente myndigheder som defineret i artikel 4, nr. 3), i nærværende forordning, i artikel 4, nr. 2), i forordning (EU) nr. 1093/2010 eller i artikel 4, nr. 2), i forordning (EU) nr. 1094/2010, eller de myndigheder, der er defineret i artikel 2, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU).../..., forudsat at den myndighed, der anmoder om disse oplysninger, i henhold til EU-retten har ret til at indhente de samme oplysninger fra finansielle institutioner eller andre kompetente myndigheder. I denne artikel forstås ved "finansiel institution" en "finansiel institution" som defineret i artikel 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1092/2010.
2. Anmodningen om udveksling af oplysninger skal indeholde en behørig angivelse af, hvilket retsgrundlag i henhold til EU-retten der gør det muligt for den anmodende myndighed at indhente oplysningerne fra finansielle institutioner eller andre kompetente myndigheder. Den anmodende myndighed og den udvekslende myndighed er underlagt bestemmelserne om tavshedspligt og databeskyttelse som fastsat i artikel 70 og 71 og i sektorspecifik lovgivning, der finder anvendelse på udvekslingen af data mellem den finansielle institution og den anmodende myndighed samt på udvekslingen af data mellem den finansielle institution og den udvekslende myndighed. Den udvekslende myndighed underretter uden unødigt ophold den enkelte relevante finansielle institution eller anden kompetent myndighed om en sådan udveksling af oplysninger.
3. Stk. 1 og 2 finder også anvendelse på oplysninger, som den udvekslende myndighed har modtaget fra en finansiel institution eller en anden myndighed som omhandlet i stk. 1, og som den udvekslende myndighed efterfølgende har kvalitetskontrolleret eller på anden måde har behandlet.
4. Med henblik på udveksling af oplysninger som omhandlet i stk. 1, 2 og 3 kan de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, indgå aftalememoranda for at fastsætte de nærmere bestemmelser for udvekslingen af oplysninger. De kan også fastlægge ordninger for deling af ressourcer til indsamling og behandling af sådanne delte data.
5. Stk. 1-4 berører ikke beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder og forhindrer eller begrænser ikke udvekslingen af oplysninger mellem de i stk. 1 omhandlede myndigheder i overensstemmelse med bestemmelserne i anden EU-lovgivning. Hvis bestemmelserne i denne artikel er i strid med bestemmelser i anden EU-lovgivning, der regulerer udvekslingen af oplysninger mellem de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, har bestemmelserne i denne anden EU-lovgivning forrang.
6. Uden at det berører andre forpligtelser, der er fastsat i EU-retten vedrørende udveksling af oplysninger, skal myndigheden og de kompetente myndigheder efter begrundet anmodning og fra sag til sag lade Kommissionen eller en af de i stk. 1 omhandlede myndigheder få del i oplysninger, som finansielle institutioner har rapporteret til dem i overensstemmelse med deres forpligtelser i henhold til EU-retten. Myndigheden og de kompetente myndigheder videregiver disse oplysninger i en form, der ikke gør det muligt at identificere individuelle enheder, og som ikke indeholder personoplysninger.
7. Myndigheden og de kompetente myndigheder kan give adgang til oplysninger, som er indhentet i forbindelse med udførelsen af deres opgaver, således at de kan videreanvendes af finansielle institutioner, forskere og andre enheder, der har en berettiget interesse i sådanne oplysninger, med henblik på forskning og innovation, forudsat at myndigheden har sikret, at følgende betingelser er opfyldt:
a) Oplysningerne er blevet anonymiseret på en sådan måde, at den registrerede eller den finansielle institution ikke længere kan identificeres.
b) Oplysningerne er blevet ændret, sammenfattet eller behandlet efter en anden metode til kontrol med fortrolighed i forbindelse med videregivelse af oplysninger, herunder forretningshemmeligheder eller indhold, der er beskyttet af intellektuelle ejendomsrettigheder.
Oplysninger, der modtages fra en anden myndighed, må kun videregives med samtykke fra den myndighed, der oprindeligt indhentede oplysningerne."
5.I artikel 54, stk. 2, tilføjes følgende led:
"— indberetningskrav og indsamling af oplysninger fra deltagere på det finansielle marked."
6.Artikel 70, stk. 3, affattes således:
"3. Stk. 1 og 2 hindrer ikke myndigheden i at udveksle oplysninger med kompetente myndigheder, andre ESA'er, ESRB og de myndigheder, der er defineret i artikel 2, nr. 1), i direktiv (EU).../..., i overensstemmelse med denne forordning og anden EU-lovgivning vedrørende deltagere på det finansielle marked."
Artikel 5
Ændring af forordning (EU) 2021/523
I artikel 28 i forordning (EU) 2021/523 affattes stk. 4 således:
"4. En gang om året fremlægger hver gennemførelsespartner en rapport for Kommissionen om de finansierings- og investeringstransaktioner, der er omfattet af denne forordning, alt efter omstændighederne opdelt på EU-segmentet og medlemsstatssegmentet. Hver gennemførelsespartner fremsender desuden oplysninger om det medlemsstatssegment, den gennemfører, til den pågældende medlemsstat. Rapporten skal indeholde en vurdering af overholdelsen af betingelserne for anvendelse af EU-garantien og overholdelsen af de nøgleresultatindikatorer, der er fastlagt i denne forordnings bilag III. Rapporten skal endvidere indeholde operationelle, statistiske, finansielle og regnskabsmæssige data om hver finansierings- eller investeringstransaktion samt et overslag af forventede cash flows, fordelt på segment-, politikområde- og InvestEU-Fondsniveau. Rapporten fra EIB-Gruppen og, hvis det er relevant, fra andre gennemførelsespartnere skal også indeholde oplysninger om de investeringshindringer, der stødes på i forbindelse med finansierings- og investeringstransaktioner, der er omfattet af denne forordning. Rapporterne skal indeholde de oplysninger, som gennemførelsespartnerne skal fremlægge i henhold til finansforordningens artikel 155, stk. 1, litra a)."
Artikel 6
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
På Europa-Parlamentets vegne
På Rådets vegne
Formand
Formand