EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014PC0377
Proposal for a COUNCIL REGULATION on the application of Articles 107 and 108 of the Treaty on the Functioning of the European Union to certain categories of horizontal state aid (codification)
Forslag til RÅDETS FORORDNING om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på visse former for horisontal statsstøtte (kodifikation)
Forslag til RÅDETS FORORDNING om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på visse former for horisontal statsstøtte (kodifikation)
/* COM/2014/0377 final - 2014/0192 (COD) */
Forslag til RÅDETS FORORDNING om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på visse former for horisontal statsstøtte (kodifikation) /* COM/2014/0377 final - 2014/0192 (COD) */
BEGRUNDELSE 1. I forbindelse med Borgernes Europa
lægger Kommissionen stor vægt på at forenkle EU-lovgivningen for at gøre den
klarere og lettere tilgængelig for almindelige borgere, således at de får nye
muligheder og kan udnytte de specifikke rettigheder, som EU-lovgivningen giver
dem. Dette mål kan ikke nås, så længe en lang række
bestemmelser, som er blevet ændret gentagne gange, ofte ganske væsentligt,
stadig ikke er samlet, men skal findes dels i den oprindelige retsakt og dels i
senere ændringsretsakter. Det er således nødvendigt at foretage omfattende
undersøgelser af mange forskellige dokumenter, der skal sammenholdes, før det
kan fastslås, hvilke regler der gælder. Som følge heraf er det af afgørende betydning, at
bestemmelser, der ofte er blevet ændret, kodificeres, hvis EU-lovgivningen skal
være klar og gennemsigtig. 2. Den 1. april 1987 besluttede
Kommissionen[1]
derfor at pålægge sine medarbejdere at kodificere alle retsakter senest
efter den tiende ændring af dem, idet den understregede, at dette var et
minimumskrav, og at tjenestegrenene skulle bestræbe sig på at kodificere de
tekster, de var ansvarlige for, med endnu kortere mellemrum for at sikre, at
EU-reglerne var klare og lette at forstå. 3. Dette blev bekræftet i
formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Edinburgh (december 1992)[2], hvori det
understreges, at en kodifikation er vigtig, fordi den giver sikkerhed
med hensyn til, hvilke retsforskrifter der gælder vedrørende et bestemt
spørgsmål på et bestemt tidspunkt. Kodifikationen skal foretages under fuldstændig
overholdelse af den normale procedure for vedtagelse af Unionens retsakter. Eftersom der ved kodifikation ikke må
foretages nogen ændringer af indholdet i de kodificerede retsakter, har
Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen i en interinstitutionel aftale af
20. december 1994 fastsat, at der kan anvendes en hasteprocedure til
hurtig vedtagelse af de kodificerede retsakter. 4. Formålet med dette forslag er at
foretage en kodifikation af Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om
anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den
Europæiske unions funktionsmåde på visse former for
horisontal statsstøtte[3].
Den nye forordning træder i stedet for de forskellige retsakter, som er
indarbejdet i den[4];
forslaget ændrer ikke indholdet af de retsakter, der kodificeres, men er blot
en sammenskrivning af dem, og der foretages kun de formelle ændringer,
der er nødvendige af hensyn til selve kodifikationen. 5. Forslaget
til kodifikation er udarbejdet på grundlag af en foreløbig
konsolidering på 22 officielle sprog af forordning (EF) nr. 994/98 og
retsakterne om ændring heraf, som er foretaget af Kontoret for Den Europæiske
Unions Publikationer ved hjælp af et edb-system. Hvor artiklerne har
fået nye numre, vises sammenhængen mellem de gamle og de nye numre i en tabel i
bilag II til den kodificerede forordning. ê 733/2013 Art.
1, nr. 1 2014/0192 (COD) Forslag til RÅDETS FORORDNING om anvendelse af artikel 107 og 108 i
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på visse former for horisontal
statsstøtte (kodifikation) (EØS-relevant tekst) ê 994/1998
(tilpasset) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til Ö traktaten om
Den Europæiske Unions funktionsmåde Õ, særlig artikel Ö 109 Õ, under henvisning til forslag fra Kommissionen, efter høring af Europa-Parlamentet[5], under henvisning til udtalelse fra Det
Økonomiske og Sociale Udvalg, og[6] ud fra følgende betragtninger: ê 1) Rådets forordning (EF) nr.
994/98[7]
er blevet væsentligt ændret[8].
Af hensyn til klarheden og overskueligheden bør denne forordning kodificeres. ê 994/1998
artikel 2 (tilpasset) 2) I henhold til traktaten Ö om Den Europæiske
Unions funktionsmåde (TEUF) Õ er det Kommissionen,
der har hovedansvaret for vurdering af om støtten er forenelig med det Ö indre Õ marked. ê 994/1998
artikel 3 3) Det er en forudsætning for
et velfungerende indre marked, at konkurrencereglerne anvendes stringent og
effektivt på statsstøtte. ê 994/1998
artikel 4 (tilpasset) 4) Kommissionen bør have
bemyndigelse til — gennem forordninger på områder, hvor den har tilstrækkelig
erfaring til at fastlægge generelle kriterier for forenelighed — at erklære, at
visse Ö specificerede Õ former for støtte er
forenelige med Ö det indre marked Õ i medfør af en eller
flere af bestemmelserne i traktatens artikel Ö 107, stk. 2 og
3, i TEUF Õ og ikke er omfattet
af proceduren efter artikel 108, stk. 3. ê 994/1998
artikel 5 (tilpasset) 5) Ö Gruppefritagelsesforordninger Õ vil Ö sikre Õ gennemsigtigheden og
retssikkerheden. De kan anvendes direkte af de nationale domstole, jf. dog Ö artikel 4,
stk. 3 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 267 i
TFEU Õ. ê 733/2013
artikel 2 (tilpasset) 6) Statsstøtte er et objektivt
begreb, der defineres i artikel 107, stk. 1, i TEUF. Kommissionens bemyndigelse
til at vedtage gruppefritagelser i henhold til Ö denne Õ forordning gælder
alene for foranstaltninger, der opfylder alle kriterierne i artikel 107, stk.
1, i TEUF, og derfor udgør statsstøtte. Medtagelse af en vis kategori af støtte
i Ö denne Õ forordning eller i
en fritagelsesforordning foregriber ikke, at en foranstaltning betegnes som
statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF. ê 733/2013
artikel 3 (tilpasset) 7) Kommissionen Ö bør bemyndiges Õ til at erklære, at
støtte til små og mellemstore virksomheder, støtte til forskning, udvikling Ö og innovation Õ, støtte til miljøbeskyttelse,
støtte til beskæftigelse og uddannelse samt støtte tildelt i overensstemmelse
med det kort, som Kommissionen har godkendt for tildeling af regionalstøtte i
hver medlemsstat på visse betingelser er forenelig med det indre marked og ikke
er omfattet af underretningspligten. ê 733/2013
artikel 4 (tilpasset) 8) Innovation er blevet en
politisk prioritet for EU som led i "Innovation Union", der er et af
flagskibsinitiativerne i Europa 2020-strategien. Desuden er mange støtteforanstaltninger
til fordel for innovation forholdsvis små, og de skaber ingen væsentlige
konkurrencefordrejninger. ê 733/2013
artikel 5 (tilpasset) 9) I sektoren for kultur og
bevarelse af kulturarven vil en række foranstaltninger truffet af
medlemsstaterne muligvis ikke udgøre støtte, fordi de ikke opfylder alle
kriterierne i artikel 107, stk. 1, i TEUF, f.eks. fordi støttemodtageren ikke udfører
en økonomisk aktivitet, eller fordi samhandelen mellem medlemsstaterne ikke
påvirkes. I den udstrækning foranstaltningerne inden for kultur og bevarelse af
kulturarven faktisk udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1,
i TEUF, Ö bør Õ Kommissionen have bemyndigelse
til at erklære, at Ö støtten på
visse betingelser er forenelig med det indre marked og ikke er omfattet af
underretningspligten. Õ Små projekter inden
for kultur, skabende kunst og bevarelse af kulturarven giver dog normalt ikke
anledning til nogen væsentlige fordrejninger og nyere sager har vist, at en
sådan støtte har begrænset indvirkning på samhandelen. ê 733/2013
artikel 6 10) Fritagelser i sektoren for kultur
og bevarelse af kulturarven kan udformes på grundlag af Kommissionens
erfaringer, som findes i retningslinjer for f.eks. film- og audiovisuelle
produktioner, eller som er udviklet fra sag til sag. Når der udarbejdes sådanne
gruppefritagelser, bør Kommissionen tage hensyn til, at de udelukkende bør
dække foranstaltninger, der udgør statsstøtte, at de i princippet bør fokusere
på foranstaltninger, der bidrager til målene i forbindelse med "Modernisering
af EU's statsstøttepolitik", og at kun støtte, som Kommissionen allerede
har betydelig erfaring med, gruppefritages. Desuden bør der tages hensyn til
medlemsstaternes primære beføjelse på kulturområdet og den særlige beskyttelse,
som den kulturelle mangfoldighed nyder i henhold til artikel 167, stk. 1, i
TEUF, og kulturens særlige karakter. ê 733/2013
artikel 7 (tilpasset) 11) Ö Hvad angår Õ statsstøtteforanstaltninger,
som skal råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer, Ö såvel som statsstøtteforanstaltninger,
som skal råde bod på skader forårsaget af visse ugunstige vejrsituationer inden
for fiskerisektoren, er Õ de beløb, der ydes
på dette område normalt begrænsede, og der kan fastlægges klare
forenelighedskriterier. Nærværende forordning bør give Kommissionen bemyndigelse
til at fritage en sådan støtte for underretningspligten. Det er Kommissionens
erfaring, at en sådan støtte ikke medfører væsentlige fordrejninger, og at der
kan fastlægges klare forenelighedskriterier på grundlag af de opnåede
erfaringer. ê 733/2013
artikel 9 (tilpasset) 12) Under visse omstændigheder
finder statsstøttereglerne ikke anvendelse på en række støtteforanstaltninger
til fordel for landbrugsprodukter, der er opført i bilag I i TEUF, jf. artikel
42 i TEUF. Artikel 42 gælder ikke for skovbrug eller for produkter, der ikke er
opført i Ö det Õ bilag. Kommissionen
bør kunne fritage visse typer støtte til skovbrug, bl.a. støtte, der er anført
i programmerne for udvikling af landdistrikter, samt støtte til fremme af og
reklame for produkter i fødevaresektoren, der ikke er opført i bilag I Ö i TEUF Õ , når
konkurrencefordrejningerne efter Kommissionens erfaring er begrænsede, og der
kan fastlægges klare forenelighedskriterier. ê 733/2013
artikel 10 (tilpasset) 13) I
henhold til artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006[9] gælder artikel 107, 108
og 109 i TEUF for støtte, som medlemsstaterne yder til virksomheder i fiskerisektoren
undtagen betalinger fra medlemsstaterne i henhold til og i overensstemmelse med
forordning (EF) nr. 1198/2006. Yderligere statsstøtte til bevarelse af
havets og ferskvandsområdernes biologiske ressourcer har normalt begrænsede
virkninger for samhandelen mellem medlemsstaterne, bidrager til Unionens mål
inden for hav- og fiskeripolitikken og skaber ikke væsentlige
konkurrencefordrejninger. De beløb, der ydes, er normalt begrænsede, og
der kan fastlægges klare forenelighedskriterier. ê 733/2013
artikel 11 (tilpasset) 14) Inden for idrætssektoren,
navnlig inden for amatørsport, vil en række foranstaltninger truffet af
medlemsstaterne muligvis ikke udgøre støtte, fordi de ikke opfylder alle
kriterierne i artikel 107, stk. 1, i TEUF, f.eks. fordi støttemodtageren ikke
udfører en økonomisk aktivitet, eller fordi samhandelen mellem medlemsstaterne
ikke påvirkes. I den udstrækning foranstaltningerne til fremme af sport faktisk
udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF, Ö bør
Kommissionen have bemyndigelse til at erklære, at støtten på visse betingelser
er forenelig med det indre marked og ikke er omfattet af
underretningspligten. Õ
Statsstøtteforanstaltninger til fordel for sport, navnlig foranstaltninger
inden for amatørsport eller dem, der er i mindre målestok, har ofte begrænsede
virkninger for samhandelen mellem medlemsstaterne, og de skaber ikke væsentlige
konkurrencefordrejninger. De beløb, der ydes, er normalt også begrænsede. Der
kan fastlægges klare forenelighedskriterier på grundlag af de opnåede
erfaringer, så det sikres, at støtte til sport ikke giver anledning til
væsentlige fordrejninger. ê 733/2013
artikel 12 15) I forbindelse med støtte til
luft- og søtransport er det Kommissionens erfaring, at støtte af social
karakter til transport af beboere i afsidesliggende områder, som f.eks.
regioner i den yderste periferi og øer, herunder ømedlemsstater, der kun består
af én region, og tyndt befolkede områder, ikke giver anledning til væsentlige
fordrejninger, forudsat at støtten ydes uden forskelsbehandling med hensyn til
transportselskab. Desuden kan der fastlægges klare forenelighedskriterier. ê 733/2013
artikel 13 16) Kommissionen
har i de senere år opnået store erfaringer med og udarbejdet retningslinjer for
støtte til bredbåndsinfrastruktur[10].
Kommissionen har i de senere år opnået store erfaringer med og udarbejdet
retningslinjer for støtte til bredbånd. Det er Kommissionens erfaring, at
støtte til visse typer bredbåndsinfrastruktur ikke giver anledning til
væsentlige fordrejninger og kan være omfattet af en gruppefritagelse, forudsat
at visse forenelighedskriterier er opfyldt, og at infrastrukturen udrulles i "hvide"
områder, dvs. områder, hvor der ikke findes nogen infrastruktur af samme kategori
(enten bredbånd eller næste generation af meget hurtige accessnet (NGA‑net)),
og hvor det ikke er sandsynligt, at der udvikles en sådan i nær fremtid, som
beskrevet i kriterierne i retningslinjerne. Dette gælder støtte til etablering af
basale bredbåndsnet og støtte til små individuelle støtteforanstaltninger
vedrørende NGA-net og støtte til bredbåndsrelateret bygge- og anlægsarbejde og
passiv bredbåndsinfrastruktur. ê 733/2013
artikel 14 (tilpasset) (17) Hvad angår infrastruktur vil
en række foranstaltninger truffet af medlemsstaterne muligvis ikke udgøre
støtte, fordi de ikke opfylder alle kriterierne i artikel 107, stk. 1, i TEUF,
f.eks. fordi støttemodtageren ikke udfører en økonomisk aktivitet, eller fordi
samhandelen mellem medlemsstaterne ikke påvirkes, eller fordi foranstaltningen
består af kompensation for en tjeneste af generel økonomisk interesse, der
opfylder alle kriterierne i Altmarkdommen[11].
I den udstrækning finansieringen af infrastruktur udgør statsstøtte som
omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF, Ö bør Kommissionen
have bemyndigelse til at erklære, at støtten på visse betingelser er
forenelig med det indre marked og ikke er omfattet af
underretningspligten. Õ. Med hensyn til
infrastruktur kan små støttebeløb til infrastrukturprojekter være en effektiv
måde at støtte Unionens mål på, i den udstrækning støtten minimerer
omkostningerne, og den potentielle konkurrencefordrejning begrænses.
Kommissionen bør derfor kunne fritage statsstøtte til infrastrukturprojekter
til støtte for målene i denne forordning, og til støtte for andre mål af fælles
interesse, navnlig Europa 2020-målene[12].
Dette kunne omfatte støtte til projekter, der involverer tværsektorielle net
eller faciliteter, hvor der er brug for relativt små støttebeløb.
Gruppefritagelser kan imidlertid kun gives til de infrastrukturprojekter, hvor
Kommissionen har tilstrækkelig erfaring til at definere klare og strenge
forenelighedskriterier, der sikrer, at risikoen for potentiel
konkurrencefordrejning er begrænset, og at større støttebeløb stadig er
underkastet underretningspligten i artikel 108, stk. 3, i TEUF. ê 994/98 artikel
6 (tilpasset) 18) Kommissionen
bør ved udstedelsen af forordninger om fritagelse af støtteformer for
underretningspligten i henhold til Ö TEUF Õ artikel Ö 108 Õ, stk. 3,
specificere støttens formål, kategorierne af støttemodtagere og de lofter, der
begrænser den fritagne støtte til en vis maksimal støtteintensitet, som er
beregnet i forhold til de støtteberettigede omkostninger eller et maksimalt
støttebeløb, betingelserne for kumulering af støtten samt kontrolbetingelserne,
for at sikre, at den støtte, der er omfattet af denne forordning, er forenelig
med Ö det indre
marked Õ. ê 733/2013
artikel 16 (tilpasset) 19) Lofterne for hver enkelt
støttekategori, for hvilken Kommissionen vedtager en
gruppefritagelsesforordning, Ö kan Õ fastsættes som
støtteintensitet i forhold til samtlige støtteberettigede omkostninger eller
som maksimale støttebeløb. Ö Herudover bør
Kommissionen også bemyndiges til at vedtage gruppefritagelser Õ for visse typer
foranstaltninger, der involverer statsstøtte, som på grund af
foranstaltningernes særlige udformning ikke kan udtrykkes præcist som
støtteintensitet eller maksimale støttebeløb, f.eks. finansieringstekniske
instrumenter eller visse typer foranstaltninger til fremme af
risikokapitalinvesteringer. Sådanne komplekse foranstaltninger kan involvere
støtte på forskellige niveauer (direkte, formidlende og indirekte
støttemodtagere). I betragtning af sådanne foranstaltningers voksende betydning
og deres bidrag til Unionens mål bør der Ö gives Õ mulighed for at
fritage dem. Det bør derfor i forbindelse med sådanne foranstaltninger være
muligt at fastsætte lofterne for en specifik tildeling af støtte som maksimalt
offentligt støtteniveau i eller forbundet med den pågældende foranstaltning.
Det maksimale offentlige støtteniveau kan omfatte et element af støtte, som
eventuelt ikke er statsstøtte, forudsat at den pågældende foranstaltning
omfatter mindst nogle elementer, der indeholder statsstøtte som omhandlet i
artikel 107, stk. 1, i TEUF, og disse elementer ikke er marginale. ê 994/98 artikel
8 (tilpasset) 20) Det kan være påkrævet at
fastsætte lofter eller indføre andre passende betingelser for underretning om
individuelle tildelinger af støtte for at give Kommissionen lejlighed til i de
enkelte tilfælde at undersøge virkningerne af visse former for støtte på
konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne og vurdere dens forenelighed
med Ö det indre
marked Õ. ê 994/98 artikel
7 (tilpasset) 21) Kommissionen bør ved
udstedelsen af forordninger om fritagelse af støtteformer for
underretningspligten i henhold til Ö TEUF Õ artikel Ö 108 Õ, stk. 3, stille
yderligere betingelser for at sikre, at den støtte, der er omfattet af denne
forordning, er forenelig med Ö det indre
marked Õ. ê 994/98 artikel
9 (tilpasset) 22) Kommissionen bør af hensyn
til det indre markeds udvikling og funktion have bemyndigelse til gennem en
forordning at fastslå, at en støttetildeling ikke opfylder kriterierne i
artikel Ö 107 Õ, stk. 1, Ö i TEUF Õ og derfor er
fritaget for underretningsproceduren i Ö TEUF Õ artikel Ö 108 Õ, stk. 3, hvis
støtten til den samme virksomhed i en given periode ikke overstiger et bestemt
beløb. ê 994/98 artikel
10 (tilpasset) 23) I overensstemmelse med Ö TEUF Õ artikel Ö 108 Õ, stk. 1, er
Kommissionen forpligtet til sammen med medlemsstaterne at føre løbende tilsyn
med alle eksisterende støtteordninger, med henblik herpå og for at sikre størst
mulig gennemsigtighed og passende kontrol bør Kommissionen sørge for, at der
indføres et pålideligt system til registrering og lagring af oplysninger om
anvendelse af Kommissionens forordninger, som alle medlemsstater har adgang
til, og for, at den modtager alle de oplysninger fra medlemsstaterne om
udbetaling af støtte, der er fritaget for underretning, som er nødvendige for
at opfylde denne forpligtelse, og som kan drøftes og evalueres sammen med
medlemsstaterne i det rådgivende udvalg; i denne forbindelse kan Kommissionen
desuden anmode om at få adgang til oplysninger, der er nødvendige for en
effektiv undersøgelse. ê 733/2013
artikel 17 (tilpasset) 24) Medlemsstaterne Ö bør Õ fremlægge resuméer
af oplysningerne om de støtteforanstaltninger, de har gennemført, og som er
omfattet af en fritagelsesforordning. Offentliggørelsen af disse resuméer er
nødvendig for at sikre gennemsigtighed i de foranstaltninger, som medlemsstaterne
vedtager. Med udviklingen i de elektroniske kommunikationsmidler er det
imidlertid hurtigt og effektivt at offentliggøre disse resuméer på
Kommissionens websted, ligesom det sikre gennemsigtigheden til gavn for de
interesserede parter. Offentliggørelsen af disse resuméer bør derfor ske på
Kommissionens websted. ê 994/98 artikel
11 (tilpasset) 25) Kontrollen med tildeling af
støtte omfatter faktiske, retlige og økonomiske spørgsmål af yderst kompleks
karakter, der varierer meget i et miljø i konstant udvikling. Kommissionen bør
derfor regelmæssigt overveje, hvilke støtteformer der skal være fritaget for
underretningspligten. Kommissionen skal kunne ophæve eller ændre
kommissionsforordninger udstedt i medfør af denne forordning, når situationen
har ændret sig med hensyn til nogle af de forhold, der lå til grund for
udstedelsen, eller når det Ö indre Õ markeds funktion
eller gradvise udvikling kræver det. ê 994/98 artikel
12 (tilpasset) 26) Kommissionen
skal i nært og konstant samarbejde med medlemsstaterne præcist kunne definere
forordningernes anvendelsesområder og de tilhørende betingelser. For at fremme
samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder bør Ö Det Õ Rådgivende Udvalg
for Statsstøtte høres, inden Kommissionen udsteder forordninger i medfør af
denne forordning. ê 733/2013
artikel 18 (tilpasset) 27) Udkast til forordninger og
andre dokumenter, der skal behandles af Det Rådgivende Udvalg for Statsstøtte i
overensstemmelse med Ö nærværende Õ forordning, bør også
offentliggøres på Kommissionens websted for at sikre gennemsigtighed. ê 733/2013
artikel 19 (tilpasset) 28) Det Rådgivende Udvalg for
Statsstøtte Ö bør høres Õ, inden Ö offentliggørelsen
af Õ et udkast til
forordning. For at skabe større gennemsigtighed bør udkastet til forordning dog
offentliggøres på Kommissionens websted samtidig med, at Kommissionen hører Det
Rådgivende Udvalg første gang. ê 994/98
(tilpasset) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Gruppefritagelser 1. Kommissionen kan ved forordning
udstedt i overensstemmelse med proceduren i nærværende forordnings artikel 8 og
TEUF, artikel Ö 107 Õ, erklære, at
følgende former for støtte er forenelige med Ö det indre
marked Õ og ikke omfattet af
underretningspligten i Ö TEUF Õ, artikel Ö 108 Õ, stk. 3: ê 733/2013
Art. 1, nr. 2, litra a) (tilpasset) a) støtte til: i) små og mellemstore virksomheder ii) forskning, udvikling og innovation iii) miljøbeskyttelse iv) beskæftigelse og uddannelse v) kultur og bevarelse af kulturarven vi) kompensation for skader forårsaget af
naturkatastrofer vii) kompensation for skader forårsaget af
visse ugunstige vejrsituationer inden for fiskerisektoren viii) skovbrug ix) fremme af produkter i fødevaresektoren,
der ikke er opført i bilag I i TEUF x) bevarelse af havets og
ferskvandsområdernes biologiske ressourcer xi) sport xii) beboere i afsidesliggende områder til
transportformål, når støtten er af social karakter og ydes uden forskelsbehandling
med hensyn til transportselskab xiii) basal bredbåndsinfrastruktur, små
individuelle infrastrukturforanstaltninger vedrørende næstegenerationsnet,
bredbåndsrelateret bygge- og anlægsarbejde og passiv bredbåndsinfrastruktur i
områder, hvor der enten ikke findes en sådan infrastruktur, eller hvor det ikke
er sandsynligt, at der udvikles en sådan infrastruktur i nær fremtid xiv) infrastruktur til støtte af de mål, der er
anført i nr. i)-xiii) Ö samt Õ litra b) Ö til nærværende
stykke Õ og til støtte for
andre mål af fælles interesse, navnlig Europa 2020-målene ê 994/1998 b) støtte tildelt i overensstemmelse
med det kort, Kommissionen har godkendt for tildeling af regional- støtte i hver
medlemsstat. 2. Forordninger som omhandlet i stk. 1 skal
for hver enkelt støttekategori indeholde angivelse af: a) støttens formål b) kategorier af støtteberettigede ê 733/2013
Art. 1, nr. 2, litra b) c) lofter fastsat enten som
støtteintensitet i forhold til samtlige støtteberettigede omkostninger eller
som maksimale støttebeløb eller, for visse typer støtte, hvor det kan være
svært at identificere støtteintensiteten eller støttebeløbet præcist, navnlig
finansieringstekniske instrumenter eller risikokapitalinvesteringer eller
lignende, som maksimalt offentligt støtteniveau i eller forbundet med den
pågældende foranstaltning, uanset hvordan de pågældende foranstaltninger
betegnes i lyset af artikel 107, stk. 1, i TEUF ê 994/1998
(tilpasset) d) betingelser for kumulering af støtte e) tilsynsvilkårene i henhold til
artikel 3. 3. Ö Herudover kan
forordninger Õ som omhandlet i stk.
1 blandt andet: a) fastsætte lofter eller andre
betingelser for underretning om individuelle støttetildelinger b) udelukke visse sektorer fra deres
anvendelsesområde c) indføre yderligere betingelser for
forenelighed, som gælder for støtte, der fritages i medfør af sådanne
forordninger. Artikel 2 De minimis 1. Kommissionen kan ved en forordning udstedt
i overensstemmelse med proceduren i denne forordnings artikel 8 beslutte, at en
støttetildeling på baggrund af det indre markeds udvikling og funktion ikke
opfylder alle kriterierne i artikel Ö 107 Õ, stk. 1, Ö i TEUF Õ og derfor er
fritaget for underretningspligten i artikel, Ö 108 Õ, stk. 3, Ö i TEUF Õ, hvis støtten til en
enkelt virksomhed i en given periode ikke overstiger et bestemt fast beløb. 2. Medlemsstaterne forelægger på Kommissionens
opfordring til enhver tid alle ønskede supplerende oplysninger om støtte, der
er fritaget i medfør af stk. 1. Artikel 3 Gennemsigtighed og tilsyn 1. Ved udstedelsen af forordninger i
medfør af artikel 1 skal Kommissionen give medlemsstaterne detaljerede regler
for at sikre gennemsigtighed i og tilsyn med den støtte, der er fritaget for
underretning i medfør af sådanne forordninger. Disse regler omfatter navnlig de
forpligtelser, der er omhandlet i stk. 2, 3 og 4. ê 733/2013 Art.
1, nr. 3 2. Ved iværksættelsen af støtteordninger eller
individuelle støtteforanstaltninger, der ikke er omfattet af en ordning, der er
blevet fritaget i henhold til forordninger omhandlet i artikel 1, stk. 1,
sender medlemsstaterne straks Kommissionen et resumé af oplysningerne om dem
til offentliggørelse på Kommissionens websted. ê 994/1998
(tilpasset) 3. Medlemsstaterne registrerer og lagrer
alle oplysninger om anvendelsen af gruppefritagelserne. Hvis Kommissionen får
kendskab til forhold, der rejser tvivl om, hvorvidt
en fritagelsesforordning anvendes forskriftsmæssigt, forelægger
medlemsstaterne Kommissionen alle de oplysninger, den finder nødvendige for at
vurdere, om en støtte er i overensstemmelse med den pågældende forordning. 4. Medlemsstaterne forelægger mindst en
gang om året Kommissionen en rapport om anvendelsen af gruppefritagelserne i
overensstemmelse med Kommissionens specifikke krav, helst i elektronisk form.
Kommissionen stiller disse rapporter til rådighed for alle medlemsstaterne. En
gang om året drøftes og evalueres rapporterne i Ö udvalget Õ nævnt i artikel 7. Artikel 4 Forordningernes gyldighedsperiode og
ændring af forordningerne 1. Forordninger udstedt i medfør af artikel 1
og 2 gælder i en bestemt periode. Støtte, som er fritaget i henhold til en
forordning udstedt i medfør af artikel 1 og 2, er fritaget i forordningens
gyldighedsperiode samt i gyldighedsperioden for den overgangsperiode, der er
fastsat i stk. 2 og 3 Ö i nærværende
artikel Õ. 2. Forordninger
udstedt i medfør af artikel 1 og 2 kan ophæves eller ændres, når et vigtigt
forhold, der lå til grund for udstedelsen, har ændret sig, eller når det Ö indre Õ markeds gradvise
udvikling eller funktion kræver det. I så fald fastsætter den nye forordning en
overgangsperiode på seks måneder for tilpasningen af den støtte, der var
omfattet af den tidligere forordning. 3. Forordninger udstedt i medfør af artikel 1
og 2 foreskriver en periode som omhandlet i stk. 2 Ö i nærværende
artikel Õ for det tilfælde,
hvor de ikke forlænges, når de udløber. Artikel 5 Evalueringsrapport Kommissionen forelægger hvert femte år
Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om, hvordan denne forordning fungerer.
Et udkast til beretning forelægges til behandling i Ö udvalget Õ, nævnt i artikel 7. Artikel 6 Høring af de berørte parter Når Kommissionen har til hensigt at udstede en
forordning, offentliggør den et udkast for at give alle berørte personer og
organisationer lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger inden for en
rimelig frist, som Kommissionen fastsætter, men som under ingen omstændigheder
må være mindre end en måned. Artikel 7 Rådgivende udvalg Ö for
statsstøtte Õ Ö Det Rådgivende
Udvalg for Statsstøtte Õ (herefter benævnt Ö "udvalget"Õ) Ö skal
oprettes Õ. Det Ö skal bestå Õ af repræsentanter
for medlemsstaterne og Ö det har en
repræsentant fra Õ Kommissionen som
formand. Artikel 8 Høring af det Ö udvalget Õ 1. Kommissionen hører Ö udvalget Õ: ê 733/2013
Art. 1, nr. 4, litra a) a) samtidig med at den offentliggør
et udkast til forordning i henhold til artikel 6 ê 994/1998
(tilpasset) è1 733/2013 Art. 1, nr. 4,
litra b) b) inden den udsteder en forordning. 2. Kommissionen hører udvalget på et møde, som
Kommissionen indkalder til. è1 De
udkast og dokumenter, der skal behandles, udsendes sammen med indkaldelsen og
kan offentliggøres på Kommissionens websted. ç Mødet finder
tidligst sted to måneder efter mødeindkaldelsen. Denne frist kan afkortes for de høringer, der
er omhandlet i stk. 1, litra b), samt i hastetilfælde, og når der blot er tale
om at forlænge en forordning. 3. Kommissionens repræsentant forelægger
udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver
en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte
under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved
afstemning. 4. Udtalelsen optages i mødeprotokollen.
Derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres
i mødeprotokollen. Ö Udvalget Õ kan henstille, at udtalelsen
offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. 5. Kommissionen tager størst muligt hensyn til
udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget
hensyn til dets udtalelse. Artikel 9 Ö Ophævelse Õ Ö Forordning (EF)
nr. 994/98 ophæves. Õ Ö Henvisninger
til den ophævede forordning skal betragtes som henvisninger til nærværende
forordning og skal læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i Bilag
II Õ. ê 994/1998
(tilpasset) Artikel 10 Ö Ikrafttræden Õ Ö Denne
forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den
Europæiske Unions Tidende Õ. Denne
forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den […]. Rådet Formanden [1] KOM(87) 868 PV. [2] Se bilag 3 til del A i konklusionerne. [3] Opført i lovgivningsprogrammet for 2014. [4] Se bilag I til dette forslag. [5] EFT [...] af [...], s. [...]. [6] EFT [...] af [...], s. [...]. [7] Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om
anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den
Europæiske unions funktionsmåde på visse former for
horisontal statsstøtte (EFT L 142 af 14.5.1998, s. 1). [8] Se bilag I. [9] Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om
Den Europæiske Fiskerifond (EUT L 223 af 15.8.2006, s. 1). [10] Meddelelse fra Kommissionen — EU-retningslinjer for
statsstøttereglernes anvendelse i forbindelse med hurtig etablering af
bredbåndsnet (EUT C 25 af 26.1.2013, s. 1). [11] Domstolens dom af 24. juli 2003 i Sag C-280/00, Altmark
Trans GmbH og Regierungspräsidium Magdeburg mod Nahverkehrsgesellschaft Altmark
GmbH ([2003] Samling I-7747). [12] Rådets henstilling 2010/410/EU af 13. juli 2010 om
overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske
politikker (EUT L 191 af 23.7.2010, s. 28) og Rådets afgørelse 2010/707/EU
af 21. oktober 2010 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker
(EUT L 308 af 24.11.2010, s. 46).