This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62018CJ0304
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 11. juli 2019.
Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik.
Traktatbrud – egne indtægter – told – konstatering af toldskyld – opført i et særskilt regnskab – forpligtelse til at stille til rådighed for Den Europæiske Union – opkrævningsprocedure indledt for sent – morarenter.
Sag C-304/18.
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 11. juli 2019.
Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik.
Traktatbrud – egne indtægter – told – konstatering af toldskyld – opført i et særskilt regnskab – forpligtelse til at stille til rådighed for Den Europæiske Union – opkrævningsprocedure indledt for sent – morarenter.
Sag C-304/18.
ECLI identifier: ECLI:EU:C:2019:601
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 11. juli 2019 –
Kommissionen mod Italien (Egne indtægter – opkrævning af toldskyld)
(Sag C-304/18) ( 1 )
»Traktatbrud – egne indtægter – told – konstatering af toldskyld – opført i et særskilt regnskab – forpligtelse til at stille til rådighed for Den Europæiske Union – opkrævningsprocedure indledt for sent – morarenter«
1. |
Den Europæiske Unions egne indtægter – fastlægges og stilles til rådighed af medlemsstaterne – medlemsstaternes ansvar – rækkevidde [Rådets forordning nr. 1552/89, art. 13, stk. 1 og 2; Rådets afgørelse 94/728, 2000/597, 2007/436 og 2014/335, art. 2, stk. 1, litra b), og art. 8, stk. 1] (jf. præmis 49 og 50) |
2. |
Den Europæiske Unions egne indtægter – fastlægges og stilles til rådighed af medlemsstaterne – manglende fastlæggelse og tilrådighedsstillelse, uden at der foreligger force majeure, eller at det definitivt er umuligt at foretage inddrivelsen af grunde, som ikke kan tilskrives den pågældende medlemsstat – undladelse (Rådets forordning nr. 1552/89 og nr. 1150/2000, art. 17, stk. 2; Rådets forordning nr. 609/2014, art. 13, stk. 1 og 2) (jf. præmis 59-61) |
3. |
Den Europæiske Unions egne indtægter – fastlægges og stilles til rådighed af medlemsstaterne – kreditering på Kommissionens konto – for sen kreditering – pligt til at betale morarenter (Rådets forordning nr. 1552/89 og nr. 1150/2000, art. 9, stk. 1, og art. 11; Rådets forordning nr. 609/2014, art. 9, stk. 1, og art. 12) (jf. præmis 70 og 71) |
4. |
Traktatbrudssøgsmål – sagens genstand – påstand om, at det pålægges en medlemsstat at træffe bestemte foranstaltninger – påstand om at lette en mindelig bilæggelse af tvisten – afvisning (Art. 258 TEUF og 260 TEUF) (jf. præmis 74 og 75) |
Konklusion
1) |
Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8 i Rådets afgørelse 94/728/EF, Euratom af 31. oktober 1994 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter, artikel 8 i Rådets afgørelse 2000/597/EF, Euratom af 29. september 2000 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter, artikel 8 i Rådets afgørelse 2007/436/EF, Euratom af 7. juni 2007 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter og artikel 8 i Rådets afgørelse 2014/335/EU, Euratom af 26. maj 2014 om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter samt artikel 10, 11 og 17 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, artikel 10, 11 og 17 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter og artikel 10, 12 og 13 i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 609/2014 af 26. maj 2014 om metoderne og proceduren for overdragelse af de traditionelle egne indtægter og egne indtægter fra moms og BNI og om foranstaltningerne for at opfylde likviditetskrav, idet den har afvist at overdrage traditionelle egne indtægter for i alt 2120309,50 EUR, som angivet i afskrivningsskrivelse IT(07)08‑917. |
2) |
I øvrigt frifindes Den Italienske Republik. |
3) |
Den Italienske Republik bærer sine egne omkostninger og betaler fire femtedele af de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger. |
4) |
Kommissionen bærer en femtedel af sine egne omkostninger. |
( 1 ) – EUT C 221 af 25.6.2018.