This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 61993TJ0482
Sammendrag af dom
Sammendrag af dom
++++
Annullationssoegsmaal ° fysiske eller juridiske personer ° retsakter, som beroerer dem umiddelbart og individuelt ° forordning om fastsaettelse af de endelige regionale referencebeloeb for visse oliefroe ° soegsmaal indbragt af rapsproducenter ° afvisning
(EOEF-traktaten, art. 173, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 525/93)
Et soegsmaal, indbragt af bayerske rapsproducenter med paastand om annullation af forordning nr. 525/93 ° om fastsaettelse af de endelige regionale referencebeloeb for producenter af sojaboenner, og raps-, rybs- og solsikkefroe for produktionsaaret 1992/93 ° maa afvises.
Forordningen maa nemlig betragtes som en almengyldig retsakt, der generelt og abstrakt gaelder for de beroerte producenter, idet hver af de tre elementer, som danner grundlag for beregningen af de naevnte beloeb, er fastlagt paa grundlag af generelle og abstrakte oplysninger, uden at der paa nogen maade er taget hensyn til individuelle producenters situation. Det samme gaelder for det for Bayern fastsatte endelige regionale referencebeloeb.
Uanset at disse producenter paa det tidspunkt, da forordningen blev vedtaget, indgik i et bestemt antal producenter, nemlig dem, der havde saaet froe til den paagaeldende hoest, havde indgivet en ansoegning med de kraevede oplysninger og erklaeringer, havde afgivet en hoesterklaering og modtaget et forskud, er denne "lukkede kreds" en foelge af selve karakteren af den ordning, der er indfoert ved forordning nr. 3766/91 om indfoerelse af en stoetteordning for producenter af de paagaeldende froe, og beroerer ikke disse producenter paa anden maade, end den beroerer alle andre producenter af oliefroe i samme situation.
Det ene forhold, at disse producenter har indgivet de noedvendige ansoegninger og erklaeringer, og at de allerede har modtaget et forskud, er ikke tilstraekkeligt til at begrunde, at deres saerlige interesser er blevet kraenket i et saadant omfang, at de kan betragtes som individuelt beroert, da de for det foerste ikke foer udstedelsen af forordning nr. 525/93 havde erhvervet ret til direkte betaling af et bestemt samlet beloeb, og da deres retsstilling for det andet ikke var forskellig fra alle andre producenters i Faellesskabet, der var omfattet af samme forordning.