This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012XX0303(03)
Final Report of the Hearing Officer — COMP/39.482 — Exotic Fruit
Høringskonsulentens endelige rapport — COMP/39.482 — Eksotiske frugter
Høringskonsulentens endelige rapport — COMP/39.482 — Eksotiske frugter
EUT C 64 af 3.3.2012, p. 7–9
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
3.3.2012 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 64/7 |
Høringskonsulentens endelige rapport (1)
COMP/39.482 — Eksotiske frugter
2012/C 64/08
Denne sag vedrører et kartel mellem virksomhederne Chiquita (2) og Pacific (3) (»parterne«) om import, markedsføring og salg af bananer i Grækenland, Italien og Portugal.
BAGGRUND
Sagen er en udløber af Banan-sagen (COMP/39.188), hvor Kommissionen fastslog, at de pågældende virksomheder mellem 2000 og 2002 havde deltaget i et kartel, som omfattede Nordeuropa (4).
Den 26. november 2007 fik Chiquita meddelelse om, at tjenestemænd i Kommissionen ville foretage et kontrolbesøg i virksomhedens lokaler, og da Chiquita i forvejen havde opnået betinget bødefritagelse for hele EU-området, var den forpligtet til at samarbejde i henhold til samarbejdsmeddelelsen. Kommissionen gennemførte også uanmeldte kontrolundersøgelser i henhold til artikel 20, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1/2003 hos andre frugtimportører, herunder Pacific Fruit Company Italy i Rom.
SKRIFTLIG PROCEDURE
Klagepunktsmeddelelse
Den 10. december 2009 udsendte Kommissionen en klagepunktsmeddelelse til syv virksomheder, som tilhørte parterne. I klagepunktsmeddelelsen fremførte Kommissionen, at parterne havde overtrådt EUF-traktatens artikel 101 ved at samordne deres pris- og mængdestrategier, herunder fremtidige priser, prisniveauer, prisbevægelser og/eller pristendenser, og samtidig havde udvekslet oplysninger om deres fremtidige adfærd på markedet, udbud, priser og mængder i en periode på ca. 18 måneder. Kommissionen oplyste også, at den agtede at pålægge virksomhederne bøder.
Aktindsigt
Parterne fik aktindsigt den 21. december 2009 via en DVD med en indholdsfortegnelse over alle sagsakterne og alle de dokumenter, som de begge havde adgang til. Hver af parterne modtog desuden en CD-ROM med dokumenter, som kun blev brugt mod den pågældende part i den del af klagepunktsmeddelelsen, der omhandler ansvaret for overtrædelsen, og som den anden part ikke havde adgang til. Endelig fik de i Kommissionens lokaler adgang til oplysninger, der var fremlagt i henhold til samarbejdsmeddelelsen (5).
Begge parter sendte Generaldirektoratet for Konkurrence flere anmodninger om yderligere aktindsigt i ca. 2 000 oplysninger, som var blevet tilbageholdt. Efter at parterne havde fået afslag på aktindsigt i de fleste af de ønskede oplysninger, sendte de deres anmodninger til mig. Parterne hævdede hver især, at de utilgængelige oplysninger om den anden part var blevet redigeret unødigt tungt og kun blev ledsaget af et kort og mangelfuldt resumé, som gjorde det vanskeligt at fastslå indholdet og/eller at fremsætte en begrundet og berettiget anmodning om yderligere aktindsigt.
Ved undersøgelsen af en anmodning om aktindsigt skal de ønskede oplysningers fortrolige karakter vurderes i detaljer og opvejes mod den anmodende parts berettigede interesse i at få adgang til den pågældende oplysning for at kunne udnytte sin ret til at blive hørt. Som følge af den betydelige mængde oplysninger, som parterne ønskede indsigt i, viste det sig at være et besværligt og tidkrævende arbejde, hvilket uvægerligt forsinkede proceduren. Parterne foreslog derfor at indgå en hemmeligholdelsesaftale som et tidsbesparende og rentabelt alternativ til den traditionelle aktindsigt. I betragtning af den store mængde oplysninger, parterne havde ønsket indsigt i, og det forhold, at de fleste af oplysningerne stammede fra de to involverede parter, kunne jeg fuldt ud tilslutte mig forslaget, og parterne forhandlede derefter om en aftale, som de undertegnede i marts 2010. Ifølge hemmeligholdelsesaftalen gav parterne, via deres respektive juridiske rådgivere, hinanden adgang til de redigerede oplysninger, som de hver især havde anmodet om indsigt i. Senere, efter en gennemgang af oplysningerne, opretholdt parterne kun deres anmodning om aktindsigt i de oplysninger, som de mente var nødvendige for deres ret til forsvar. Dette tiltag blev afsluttet fire uger efter hemmeligholdelsesaftalens indgåelse, og der opstod ingen problemer vedrørende fortrolighed som følge deraf. I henhold til mandatets artikel 8 tog jeg stilling til udestående anmodninger om yderligere aktindsigt, der ikke var omfattet af hemmeligholdelsesaftalen.
Som følge af dette tiltag er alle parternes anmodninger om yderligere aktindsigt blevet behandlet på tilfredsstillende måde.
Efter den mundtlige høring gav Generaldirektoratet for Konkurrence desuden parterne yderligere aktindsigt i andre af sagsakterne.
Forlængelse af fristen for besvarelse af klagepunktsmeddelelsen
I betragtning af anmodningerne om yderligere aktindsigt og den tid, der var nødvendig for at undersøge disse anmodninger, herunder indgåelse og gennemførelse af den efterfølgende hemmeligholdelsesaftale, fik parterne forlænget fristen for besvarelse af klagepunktsmeddelelsen.
Både Chiquita og Pacific svarede inden for de fastsatte frister.
MUNDTLIG PROCEDURE
Mundtlig høring
Både Chiquita og Pacific benyttede sig af deres ret til en mundtlig høring, som fandt sted den 18. juni 2010.
ANDRE PROCEDURESPØRGSMÅL
Advokat/klient-fortrolighedsforholdet
Under proceeduren anmodede en af parterne om, at nogle dokumenter blev taget ud af sagsakterne, fordi de var omfattet af advokat/klient-fortrolighedsforholdet. Nogle dokumenter blev ganske vist taget ud af sagsakterne, men Generaldirektoratet for Konkurrence bibeholdt et enkelt dokument, selv om det foreløbigt accepterede parternes krav om, at det blev behandlet fortroligt.
Den berørte part anmodede høringskonsulenten om at forlange, at dette dokument også blev taget ud af sagsakterne. Karen Williams, der på daværende tidspunkt var den ansvarlige høringskonsulent, mente ikke, at anmodningen var omfattet af nogen af mandatets bestemmelser. Hun udelukkede derfor enhver form for formel afgørelse. Den 18. december 2009 fremsatte hun således kun nogle uformelle bemærkninger og tilsluttede sig den holdning, som Generaldirektoratet for Konkurrence havde indtaget.
Da jeg ikke modtog yderligere bemærkninger i denne forbindelse, anser jeg dette problem for at være løst.
Indsigt i kundernes svar
Som led i ammodningerne om yderligere aktindsigt ønskede den ene af parterne indsigt i ikke-fortrolige versioner af de enkelte kunders svar på begæringerne om oplysninger, i stedet for de fælles ikke-fortrolige resumeer af kundernes svar, som parterne havde fået adgang til.
Parterne bør principielt have indsigt i alle dokumenter i Kommissionens sagsakter med undtagelse af interne dokumenter, andre virksomheders forretningshemmeligheder eller andre fortrolige oplysninger. I sidstnævte tilfælde kan Kommissionen f.eks. udlevere resumeer af de svar, den har modtaget på begæringer om oplysninger, for at beskytte de fortrolige oplysninger, de indeholder. Hvis det er berettiget, kan den endda gøre det på eget initiativ (6). Selv om virksomheder har en berettiget interesse i, at deres fortrolige oplysninger ikke afsløres, skal der dog foretages en afvejning af denne interesse og retten til forsvar (7).
I den foreliggende sag, betvivlede jeg, at de ikke-fortrolige resumeer troværdigt afspejlede de pågældende svar. Den berørte part fik derfor en forbedret version af nogle af resummeerne, ligesom jeg instruerede Generaldirektoratet for Konkurrence om at give den pågældende part aktindsigt i to ikke-fortrolige versioner i sagsakterne. De ikke-fortrolige versioner blev dog ikke udleveret i deres oprindelige form, idet Generaldirektoratet for Konkurrence på eget initiativ redigerede dem yderligere uden at begrunde det (8).
Selv om udeladelsen måske er uforenelig med en retfærdig procedure, udgør den ikke nogen overtrædelse af parternes ret til forsvar. Kommissionen lægger ikke kundernes svar til grund for sit udkast til afgørelse. Det ser heller ikke ud til at de redigerede oplysninger har været nyttige for den pågældende parts forsvar (9).
UDKAST TIL AFGØRELSE
Efter gennemgang af udkastet til afgørelse har jeg draget den konklusion, at det kun omfatter klagepunkter, hvortil parterne har haft lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger (10).
Jeg bemærker, at overtrædelsens varighed efter høring af parterne er nedsat fra 18 måneder til 9 måneder i afgørelsesudkastet. Desuden har Generaldirektoratet for Konkurrence anbefalet, at Chiquitas status som bødefritaget opretholdes.
I betragtning af ovenstående mener jeg, at alle deltagere i proceduren har fået deres ret til at blive hørt i denne sag tilgodeset.
Bruxelles, den 10. oktober 2011.
Michael ALBERS
(1) Jf. artikel 15 i Kommissionens afgørelse (2001/462/EF, EKSF) af 23. maj 2001 om høringskonsulentens kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager (EFT L 162 af 19.6.2001, s. 21).
(2) Chiquita Brands International Inc, Chiquita Banana Company BV og Chiquita Italia SpA.
(3) FSL Holding NV, Firma Leon Van Parys NV og Pacific Fruit Company Italy SpA.
(4) Belgien, Danmark, Finland, Luxembourg, Nederlandene, Sverige, Tyskland og Østrig. se resumé af afgørelsen i (EUT C 189 af 12.8.2009, s. 12).
(5) Chiquita fik aktindsigt i Kommissionens lokaler den 16. december 2009, mens Pacific benyttede sig af sin ret til aktindsigt den 18. og 21. december 2009.
(6) Førsteinstansrettens dom af 14. maj 2002 i sag T-5/02, Mayr-Melnhof mod Kommissionen, Sml. 1998 II, s. 4381, præmis 101.
(7) Sag T-410/03, Hilti mod Kommissionen, Sml. 2008 II, s. 881, præmis 153. Sag T-36/91, ICI mod Kommissionen, Sml. 1995, s. II-1847, præmis 98.
(8) Se Tetra Laval BV mod Kommissionen, præmis 101.
(9) Se Tetra Laval BV mod Kommissionen, præmis 109 og 115.
(10) Mandatets artikel 15.