EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012SC0221
COMMISSION STAFF WORKING DOCUMENT EXECUTIVE SUMMARY OF IMPACT ASSESSMENT accompanying the document RECOMMENDATION ON ACCESS TO AND PRESERVATION OF SCIENTIFIC INFORMATION
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE RESUME AF KONSEKVENSANALYSEN Ledsagedokument til KOMMISSIONENS HENSTILLING OM ADGANG TIL OG BEVARING AF VIDENSKABELIG INFORMATION
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE RESUME AF KONSEKVENSANALYSEN Ledsagedokument til KOMMISSIONENS HENSTILLING OM ADGANG TIL OG BEVARING AF VIDENSKABELIG INFORMATION
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE RESUME AF KONSEKVENSANALYSEN Ledsagedokument til KOMMISSIONENS HENSTILLING OM ADGANG TIL OG BEVARING AF VIDENSKABELIG INFORMATION
INDHOLDSFORTEGNELSE 1........... Anvendelsesområde og baggrund.................................................................................... 2 1.1........ Anvendelsesområde........................................................................................................ 2 1.2........ Baggrund........................................................................................................................ 2 2........... Problemafgrænsning........................................................................................................ 3 3........... Begrundelse for EU-tiltag,
EU-merværdi og subsidiaritet.................................................. 4 4........... Politikmål....................................................................................................................... 5 5........... Mulige løsningsmodeller.................................................................................................. 5 6........... Sammenligning af de mulige
løsningsmodeller og konsekvenserne heraf............................. 6 7........... Overvågning og evaluering.............................................................................................. 7 ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS
TJENESTEGRENE RESUME AF KONSEKVENSANALYSEN
Ledsagedokument til
KOMMISSIONENS HENSTILLING OM ADGANG TIL OG BEVARING AF VIDENSKABELIG
INFORMATION 1. Anvendelsesområde og
baggrund 1.1. Anvendelsesområde Konsekvensanalysen undersøger, hvorvidt der set i lyset af den seneste
udvikling inden for formidling af forskning skal gøres en større indsats på
EU-niveau for at forbedre forskningens effektivitet og fremme en innovativ
Union, der er verdensførende inden for forskning. Konsekvensanalysen undersøger
de mulige løsningsmodeller for, hvordan EU skal handle for at styrke adgangen
til og bevaringen af videnskabelig information i den digitale tidsalder,
herunder konsekvenserne af Kommissionens henstilling til medlemsstaterne om
emnet. 1.2. Baggrund Som
det fremhæves i Kommissionens meddelelse Europa 2020[1] giver viden og
innovation en konkurrencemæssig fordel. Den lave strukturelle vækst i Europa
kan tackles ved at optimere forholdene for innovation. For at blive en mere
konkurrencepræget vidensbaseret økonomi skal Europa ikke blot forbedre sin
produktion af viden, men også formidle og udveksle videnskabelige resultater af
offentligt finansieret forskning. Med
den digitale tidsalders komme er der rige muligheder for, at det videnskabelige
samfund kan udbrede forskningsresultaterne elektronisk. En af disse muligheder
er den såkaldte "fri adgang", som gør det muligt at få fri
onlineadgang til og videreanvende viden i form af videnskabelige publikationer,
data, monografier og andet relateret materiale. Kommissionens
udvikling af politikker om adgang til og bevaring af videnskabelig information
i den digitale tidsalder er baseret på den politikudvikling, der i februar 2007
blev igangsat med Kommissionens meddelelse[2] om videnskabelig
information i den digitale tidsalder. I november 2007 fulgte Rådets
konklusioner[3].
Konklusionerne indeholdt bl.a. en række foranstaltninger, som medlemsstaterne
skulle gennemføre. Rådet opfordrede Kommissionen til at eksperimentere med fri
adgang til videnskabelige publikationer, som er resultat af projekter
finansieret af EU's forskningsrammeprogrammer, hvilket førte til, at der i
august 2008 - som en del af det syvende rammeprogram - blev lanceret et
pilotprojekt om fri adgang. I
marts 2009 blev meddelelsen om ikt-infrastrukturer for e-videnskab vedtaget[4]. Rådets
konklusioner[5]
fulgte i december 2009, hvor medlemsstaterne og Kommissionen blev opfordret til
at åbne mere og mere for adgangen og sikre en sammenhængende tilgang til
dataadgang og -sikring. Kommissionen
vedtog i 2010 Europa 2020-strategiens flagskibsinitiativer "Innovation i
EU"[6]
og "En digital dagsorden for Europa"[7]. Begge meddelelser
fremhæver fri adgang som middel til at nå Europa 2020-målene. De oplyser, at
fri adgang vil blive udvidet til at omfatte resultaterne af offentligt
finansieret forskning, herunder især projekter under EU's
forskningsrammeprogrammer. Kommissionen vedtog den 30. november 2011 forslaget
Horisont 2020 – rammeprogram for forskning og innovation[8]. Det indebærer, at
midlerne til europæisk forskning og innovation fra og med 2014 vil blive
forenet i ét rammeprogram. Fri adgang foreslås som det grundlæggende princip
for formidling af forskningsresultater. Et
andet strategisk politisk emne er udformning og gennemførelse af et europæisk
forskningsrum (EFR). EFR består af alle de forsknings- og
udviklingsaktiviteter, programmer og politikker i Europa, som har et
tværnationalt perspektiv. Målet er at skabe et åbent rum for viden og teknologi
i Europa, hvor de tværnationale synergier og komplementariteter udnyttes fuldt
ud. Adgang til og bevarelse af videnskabelige informationer er særlig relevante
i den forbindelse. Kommissionen
vil på denne politiske baggrund vedtage en ny meddelelse "Bedre adgang til
videnskabelig information: Større udbytte af de offentlige investeringer i
forskning". Denne meddelelse vil evaluere udviklingen siden 2007 og
fremhæve de områder, hvor medlemsstaterne og Kommissionen bør øge deres
indsats. Meddelelsen vil blive ledsaget af en henstilling til medlemsstaterne
med konkrete handlingsforslag vedrørende adgang til og bevarelse af
videnskabelig information. 2. Problemafgrænsning Systemet til formidling af forskning står over
for en række problemer, som forhindrer opnåelse af de ønskede politiske mål,
dvs. at tilbyde forskerne i det europæiske forskningsrum et integreret system
af praksis og infrastrukturer, som muliggør enkel, fri adgang til anvendelse og
videreanvendelse af forskningsresultater. Disse problemer er: a) Ikke-optimal adgang til
videnskabelige publikationer Abonnementspriserne på tidsskrifter er steget
mere end inflationen og fortsætter med at stige, hvilket presser bibliotekerne
og gør det vanskeligt at få adgang til resultaterne af offentligt finansieret
forskning. Adgangen til indholdet i videnskabelige
tidsskrifter og muligheden for at anvende og videreanvende videnskabelig
information forbliver begrænset for forskere, virksomheder (især de små og
mellemstore) og offentligheden i al almindelighed. Forskersamfundet har i årevis ønsket fri
adgang til resultaterne af offentligt finansieret forskning, især
peer-evaluerede publikationer. Fri adgang til videnskabelige publikationer
antager to former: Forfatterne (i praksis deres finansieringsorganer eller
universiteter) betaler omkostningerne ved offentliggørelse af en artikel forud
frem for gennem abonnementer. Herved bliver artiklen tilgængelig for alle med
det samme (den såkaldte "gylden fri adgang"). Teksten til en peer-evalueret publikation bliver
arkiveret, så den gratis kan gøres tilgængelig for alle, typisk efter en vis
periode, så den videnskabelige udgiver kan få dækket sine omkostninger og få
afkast af investeringerne (den såkaldte "grøn fri adgang"). b) Ikke-optimal adgang til
forskningsdata Forskningsdata fra offentligt finansieret
forskning er p.t. ikke systematisk tilgængelig, så andre kan bygge videre
herpå. En del af problemet er, at der er tale om
mange forskellige typer og kategorier af data, som genereres på forskellige
stadier i forskningsprocessen. Endvidere får forskere, der deler data, heller
ikke nogen belønning eller anerkendelse for det. Endelig er de infrastrukturer,
der skal gøre det muligt for forskerne at finde, få adgang til, anvende og
videreanvende data på pålidelig vis, endnu ikke på plads. c) Den stigende mængde af
videnskabelige informationer gør langtidsbevaring af forskningsresultater
nødvendig Digitaliseret materiale og generering af
enorme datamængder har givet anledning til nye problematikker med hensyn til
langtidsbevaring af videnskabelig information. Det er meget få
forskningsfinansierende organisationer og akademiske institutioner, som bevidst
arbejder med at bevare data. Der mangler passende modeller for finansiering og
organisering heraf. Hvor udgivere før har gjort en indsats for at digitalisere,
bør langtidsbevaring af videnskabelig information være en offentlig opgave.
Bevaring må ikke afhænge af en privat virksomheds levetid[9]. Aktørerne er både
forskere, virksomheder (herunder også SMV'er), videnskabelige udgivere (med
eller uden profit), regeringer (nationale eller regionale), akademiske
institutioner (og deres biblioteker) og borgerne. 3. Begrundelse for
EU-tiltag, EU-merværdi og subsidiaritet Politiske
tiltag på det videnskabelige informationsområde er per definition
grænseoverskridende og internationale, idet videnskab er global. Alle
medlemsstater har taget initiativer, som skal gøre det nemmere at udvide
adgangen til og bevarelsen af videnskabelig information, men initiativernes
intensitet og fokus kan variere, ligesom indsatsen kan være ukoordineret inden
for samme land[10].
Et stort antal initiativer har betydet overlapning af politikker for europæiske
forskere, investorer og borgere. Kommissionen har siden 2007 kraftigt opfordret
medlemsstaterne til fortsat at samarbejde og udveksle informationer. Udviklingen af en e-infrastruktur er foregået
i et ujævnt tempo. Politikker
for forskningsresultater skal koordineres med andre politikområder, som er forbundet
med etableringen af det europæiske forskningsrum og EU's mere overordnede mål
for økonomisk udvikling. Den form for koordination kan kun foretages effektivt
i EU-regi. Da
andelen af offentlig finansiering af forskning og udvikling (35 % af
investeringerne) er markant, har den offentlige sektor tilsvarende stor
indflydelse på, hvordan resultaterne skal formidles for, at den økonomiske
vækst kan stimuleres og samfundet generelt kan drage fordel heraf. 4. Politikmål Den foretrukne politiske løsningsmodel skal
indeholde følgende generelle, specifikke og operationelle mål. Generelt
mål: ·
at yde bedre støtte til innovation og bidrage til
økonomisk vækst ved at forbedre forholdene for adgang til, anvendelse og
videreanvendelse af videnskabelig information og ved at muliggøre udviklingen
af et europæisk forskningsrum. Specifikke
mål: ·
at give fri onlineadgang til videnskabelige
publikationer i så vid udstrækning og så hurtigt som muligt ·
at give fri onlineadgang til forskningsdata ·
at bevare videnskabelige informationer til kommende
generationer ·
at give adgang til videnskabelige informationer på
tværs af medlemsstaterne Operationelle mål: ·
at tilskynde medlemsstaterne til at gennemføre
politikker om fri adgang til videnskabelige publikationer, som øger antallet af
publikationer fra offentligt finansieret forskning, hvortil der er fri adgang,
øger antallet af mandater hertil og forbedrer finansieringsvilkårene for gylden
fri adgang ·
at tilskynde medlemsstaterne til at gennemføre
politikker om fri adgang til data, der kræver deponering af forskningsdata fra
offentligt finansieret forskning i en e-infrastruktur, og som støtter
etablering og vedligeholdelse af digitale e-infrastrukturer ·
at støtte etablering og vedligeholdelse af digitale
e-infrastrukturer, der skal bevare videnskabelig information og fremme
effektive deponeringssystemer for digital videnskabelig information ·
at sikre fuld interoperabilitet mellem
e-infrastrukturerne inden for og uden for EU, fremme en fælles adgang til
videnskabeligt indhold, og koordinering af politikker, udveksling af bedste
praksis og dialog aktørerne imellem på europæisk plan. 5. Mulige
løsningsmodeller Rapporten uddyber og evaluerer følgende
løsningsmodeller i detaljer: 1) Ophør af indgreb på EU-plan Denne løsning indebærer, at alle "bløde"
foranstaltninger kasseres, herunder alle gennemførelsesforanstaltninger, der
p.t. indgår i Rådets konklusioner om videnskabelig information i den digitale
tidsalder. EU vil fremover hverken tage sig af problemer eller ved at finansiere
eller samfinansiere infrastrukturer, projekter eller politikudformning støtte
en proces, der fører til øget adgang til videnskabelig information. 2) Ingen ændring af politikken
(referencescenarie) Denne løsning lader den nuværende fremgangsmåde
forblive uændret. Adgang til og bevarelse af videnskabelig information vil også
fremover bygge på eksisterende lovgivning, hvor den forefindes, og politikkerne
vil fortsat afhænge af nationale initiativer, som er i modstrid med disse
politikker. 3) Gennemførelse af en politisk ramme i
form af blød lovgivning Her defineres en politisk ramme, som foreslås
gennemført via en henstilling til medlemsstaterne ledsaget af en meddelelse fra
Kommissionen. Den politiske ramme vil hjælpe medlemsstaterne til at udvikle og
gennemføre politikker for adgang til og bevarelse af videnskabelig information
(videnskabelige artikler og forskningsdata). Rammen vil udstikke specifikke mål
og lade det være op til de relevante aktører i medlemsstaterne at afgøre,
hvilken politik der er mest passende for både medlemsstaten og de enkelte
akademiske fagområder. Hvis selvarkivering (grøn fri adgang) vælges, bør
tidsrammen ikke være længere end tolv måneder for samfundsvidenskaberne og de
humanistiske fag og seks måneder for alle andre fagområder. Den længere periode
for samfundsvidenskaberne og de humanistiske fag skal ses i lyset af, at det
varer længere tid, inden publikationer inden for disse fag bliver uaktuelle
sammenlignet med publikationer inden for naturvidenskaber, teknologi og
medicin. Den kræver fri adgang til publikationer såvel som forskningsdata,
oprettelse af digitale e-infrastrukturer (arkiver) - hvis de ikke allerede
findes - og e-infrastrukturer, som også kan bruges til bevaring. Dette vil
følgelig kræve, at der bygges videre på aktuelle eksempler for bedste praksis. 4) Gennemførelse af en politisk ramme i
form af tilnærmelse af lovgivninger Artikel 182, stk. 5, i traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde danner retsgrundlag – bl.a. gennem tilnærmelse af
lovgivninger ved et direktiv - for de foranstaltninger, der er nødvendige for
at gennemføre EFR. I denne løsningsmodel vil den politiske rammes mål blive
gennemført ved et direktiv. 6. Sammenligning af de
mulige løsningsmodeller og konsekvenserne heraf Alternativ 1: Ophør af indgreb på EU-plan vil øge
forskellene mellem medlemsstaterne. Nogle medlemsstater vil gøre fremskridt med
hensyn til fri adgang og høste fordelene ved et mere åbent forskningsmiljø.
Andre lande vil ikke have samme vejledning og vil ikke kunne drage fordel af
EU's finansielle støtte til infrastruktur. Denne forskel i udviklingen vil have
en negativ indvirkning på forskerne og på de offentlige budgetter, navnlig på
universitetsbibliotekerne, som vil blive konfronteret med stigende priser for
anskaffelsen af forskningsresultater. Der vil ikke ske fremskridt med hensyn
til langtidsbevaring af videnskabelig information. Alternativ
2: Hvis
politikken ikke ændres, udlignes de nuværende forskelle medlemsstaterne imellem
heller ikke. En udvikling i overensstemmelse med Rådets konklusioner fra 2007
er i et vist omfang forventelig, men udviklingen vil ske i et langsommere
tempo, og der vil ikke blive taget højde for den videnskabelige udvikling, der
er sket i årene efter 2007. Finansiering af infrastrukturer og projekter vil være
tilgængelig, men den vil være begrænset til eksperimentelle projekter. Der vil
ikke ske en forbedring af den aktuelle situation. Aktørerne vil blive påvirket
på samme måde som ved ophøret af indgreb på EU-plan. Alternativ
3: Gennemførelsen af en politisk ramme i form af
blød lovgivning forventes at øge adgangen til videnskabelig information, uanset
hvordan medlemsstaterne gennemfører politikken. Fri adgang til videnskabelige
publikationer kan potentielt skabe fordele såsom udbytte af investeringer i forskning
og udvikling og besparelser for regeringer og forskningsfinansierende
organisationer, ligesom et bæredygtigt system for formidling af videnskabelige
publikationer kan opretholdes på kort såvel som på lang sigt. Besparelserne
afhænger af, hvordan den fri adgang sikres. De præcise virkninger og risici,
der er forbundet med fri adgang til publikationer, afhænger ligeledes af,
hvordan den fri adgang sikres. En udvidet adgang til forskningsdata og
bevaring af både publikationer og data vil først og fremmest kunne mærkes på
regeringsniveau og/eller i de forskningsfinansierende organisationer, som skal
finansiere den øgede indsats. Der vil sandsynligvis kunne opnås
stordriftsfordele, idet den e-infrastruktur, der kræves for at sikre grøn fri
adgang, også kan lette adgangen til data og anvendes til bevaringsformål. Henstillingens
ikke-bindende karakter taget i betragtning er det forventeligt, at nogle mål
kun delvist vil blive nået. Alternativ 4: Da de politiske foranstaltninger i forbindelse
med alternativet om den bløde lovgivning vil være de samme som for alternativet
om tilnærmelse af lovgivninger, forventes virkningerne stort set at være ens.
Forskellen er, at det her vil tage væsentligt længere tid at gå fra politik til
praksis, da modellen indebærer en lovgivningsproces og en gennemførelsesfase på
medlemsstatsniveau. Dette vil kunne forsinke dens virkninger. En sammenligning af de forskellige
alternativer viser, at Alternativ 3 er det bedste kompromis, der giver
en udvidet og hurtigere adgang til videnskabelig information, mens det samtidig
tager højde for, hvordan videnskab og formidling af forskning har udviklet sig
over de seneste århundreder. Alternativ 3 giver medlemsstaterne en vis
fleksibilitet, der tager højde for de nationale særpræg i en europæisk
kontekst, og giver alle aktører mulighed for at støtte op om projektet. For at
modvirke den iboende ikke-bindende karakter, der kendetegner en henstilling til
medlemsstaterne, bør den foreskrive nøje overvågning fra Kommissionens side. 7. Overvågning og
evaluering Inden for
rammerne af EFR vil nøgleindikatorer for udviklingen hen imod opnåelse af
målsætningerne blive vurderet ud fra medlemsstaternes regelmæssige rapporter om
de foranstaltninger, der er blevet truffet som reaktion på henstillingen. [1] http://europa.eu/press_room/pdf/complet_en_barroso___007_-_europe_2020_-_en_version.pdf. [2] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2007:0056:FIN:DA:PDF. [3] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/intm/97236.pdf.
[4] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2009:0108:FIN:DA:PDF. [5] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/intm/111732.pdf [6] http://ec.europa.eu/research/innovation-union/pdf/innovation-union-communication_en.pdf. [7] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0245:FIN:DA:PDF.
[8] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0808:FIN:DA:PDF. [9] Se resultaterne af PARSE.Insight-projektet. [10] Se Europa-Kommissionens analyse fra 2011 "National
Open Access and Preservation Policies in Europe. Analysis of a questionnaire to
the European Research Area Committee" på http://ec.europa.eu/research/science-society/document_library/pdf_06/open-access-report-2011_en.pdf
.