EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012DC0154
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE COUNCIL AND THE EUROPEAN PARLIAMENT Updating the handling of relations with the complainant in respect of the application of Union law
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET Ajourføring af meddelelsen om forbindelserne med klagere i sager om anvendelsen af EU-retten
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET Ajourføring af meddelelsen om forbindelserne med klagere i sager om anvendelsen af EU-retten
/* COM/2012/0154 final */
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET Ajourføring af meddelelsen om forbindelserne med klagere i sager om anvendelsen af EU-retten /* COM/2012/0154 final */
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG
EUROPA-PARLAMENTET Ajourføring af meddelelsen om forbindelserne
med klagere i sager om anvendelsen af EU-retten INDLEDNING Den Europæiske Union bygger på
retsstatsprincippet. En effektiv anvendelse af EU-retten i medlemsstaterne er
derfor en forudsætning for, at EU når de mange mål, der er fastsat i
traktaterne og retsforskrifterne. Som traktaternes vogter er Kommissionen
opmærksom på, at klagere spiller en vigtig rolle for Kommissionen, når det
drejer sig om at indkredse overtrædelser af EU-retten. I 2002 fastsatte
Kommissionen procedurerne for forbindelserne med klagere i sager om
overtrædelse af EU-retten[1].
Siden da har Kommissionen forbedret og udvidet sine metoder til registrering og
behandling af korrespondance fra klagere vedrørende medlemsstaternes anvendelse
af EU-retten. Kommissionen har derfor besluttet at revidere og ajourføre sin
meddelelse fra 2002. I september 2009 blev der indført et nyt
it-redskab kaldet CHAP ("Complaint handling/Accueil des plaignants"),
som giver Kommissionen mulighed for mere direkte at reagere på det, der optager
borgerne, erhvervslivet og civilsamfundet. Alle klager registreres i dette
system. Der sendes inden femten arbejdsdage en kvittering for modtagelsen af
henvendelsen, hvori det anføres, at den er blevet registreret som en klage.
Tidligere blev korrespondance først registreret, efter at indholdet var blevet
vurderet. Opfølgningen på klagen afhænger fortsat af, hvilken type problem den
rejser, årsagerne til klagen, dens sandsynlige virkninger og Kommissionens
prioriteringer i meddelelsen "Et resultatorienteret Europa - anvendelse af
fællesskabsretten" [KOM(2007) 502 endelig]. Ikrafttrædelsen af traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde (TEUF) har gjort det nødvendigt at ajourføre visse
begreber i den tidligere meddelelse, som blev ændret med traktaten. Der er
desuden behov for at fjerne forskellene i de forskellige sprogudgaver af den
tidligere meddelelse[2]. Kommissionen fastsætter i denne meddelelse de
administrative foranstaltninger til fordel for klageren, som den forpligter sig
til at overholde under behandlingen af klagen og undersøgelsen af den påståede
traktatbrudssag. Disse foranstaltninger til fordel for
klageren, som er emnet for denne meddelelse, ændrer ikke traktatbrudsprocedurens
bilaterale karakter som fastsat i artikel 258 og 260 i TEUF og
artikel 106a i Euratom-traktaten. I den forbindelse følger det af
EU-Domstolens faste retspraksis, at Kommissionen kun kan henvise til, at den har
skønsbeføjelser med hensyn til, om den vil iværksætte traktatbrudsproceduren
eller ej[3],
og i givet fald hvornår[4],
og om og hvornår den vil indbringe sagen for EU-Domstolen eller ej[5].
Kommissionen har desuden skønsbeføjelser, som udelukker enkeltpersoners ret til
at kræve, at den indtager en specifik holdning[6]. Domstolen har haft lejlighed til at påpege, at
hvad angår tab, som forårsages af nationale organer, kan kun disse drages til
ansvar, og de nationale domstole er enekompetente til at tilkende erstatning
herfor[7].
Det er i den forbindelse hensigtsmæssigt at fremhæve betydningen af og
eventuelt styrke de retsmidler, der er til rådighed på nationalt plan, og som
sætter klagere i stand til at gøre deres rettigheder gældende mere direkte og
personligt[8].
For så vidt angår traktatbrudsproceduren
anvender Kommissionen desuden reglerne om aktindsigt, som er indført ved
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj
2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens
dokumenter[9],
som gennemført ved bestemmelserne i bilaget til Kommissionens afgørelse
2001/937/EF, EKSF, Euratom af 5. december 2001 om ændring af dens
forretningsorden[10]
og som fortolket af Domstolen[11]. 1. Definitioner og anvendelsesområde Ved "klage" forstås enhver skriftlig
henvendelse til Kommissionen, som indeholder anmeldelser af foranstaltninger,
manglende foranstaltninger eller praksis, der er i strid med EU-retten. Ved "klager" forstås enhver person
eller ethvert organ, der indgiver en klage til Kommissionen. Ved "traktatbrudsprocedure" forstås
den forudgående, administrative del af den traktatbrudsprocedure, der indledes
af Kommissionen i henhold til artikel 258 i traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde (TEUF) eller artikel 106a i traktaten om oprettelse af Det
Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom-traktaten). Den fremgangsmåde, der beskrives her, finder
anvendelse på forbindelserne mellem klagere og Kommissionen i forbindelse med
foranstaltninger eller praksis, der kan falde ind under anvendelsesområdet for
artikel 258 i TEUF. De vedrører ikke klager, der tager udgangspunkt i
traktaternes øvrige bestemmelser, navnlig klager vedrørende statsstøtte, der er
omfattet af artikel 107 og 108 i TEUF eller Rådets forordning (EF) nr.
659/1999[12]. 2. Generelle principper Enhver har mulighed for at drage en
medlemsstat til ansvar ved gratis at indgive klage til Kommissionen med henblik
på at anmelde en foranstaltning (en lov eller administrativ forskrift), en
manglende foranstaltning eller en praksis, som kan tilskrives en medlemsstat,
og som ifølge klageren er i strid med EU-retten. Klageren behøver ikke bevise, at den
pågældende har en retlig interesse i sagen. Det er heller ikke nødvendigt at
bevise, at den pågældende er primært og direkte berørt af den foranstaltning,
manglende foranstaltning eller praksis, der klages over. Med forbehold af undtagelserne under
punkt 3 vil Kommissionen registrere korrespondancen som en klage i henhold
til afsenderens anvisninger, således som de fremgår af korrespondancen. Kommissionen kan træffe beslutning om,
hvorvidt klagen skal følges op eller ej. 3. Registrering af klager Alle klager vedrørende medlemsstaternes
anvendelse af EU-retten registreres i et centralt system for registrering af
klager over medlemsstaternes anvendelse af EU-retten (herefter benævnt
"registreringssystemet"). Følgende typer henvendelser kan ikke danne
grundlag for Kommissionens undersøgelse og registreres derfor ikke i registreringssystemet: – anonyme henvendelser eller
henvendelser uden eller med ufuldstændig afsenderadresse – henvendelser, hvori der ikke
udtrykkeligt eller stiltiende henvises til den medlemsstat, der tilskrives en
foranstaltning eller en praksis, der er i strid med EU-retten – henvendelser om en praksis fulgt af
en privatperson eller et privat foretagende, medmindre det fremgår af klagen,
at de offentlige myndigheder har deltaget heri eller har undladt at gribe ind.
Kommissionen undersøger under alle omstændigheder, om henvendelsen afslører en
adfærd, der er i strid med konkurrencereglerne (artikel 101 og 102 i TEUF) – henvendelser, der ikke indeholder
nogen klagepunkter – henvendelser, der indeholder
klagepunkter, som Kommissionen har en klar, officiel og fast holdning til, og
som herefter meddeles klageren – henvendelser, der indeholder klagepunkter,
som klart ikke henhører under EU-rettens anvendelsesområde. 4. Kvittering for modtagelsen Kommissionen sender en kvittering for
modtagelsen af alle klager inden femten arbejdsdage fra modtagelsen heraf. Heri
nævnes registreringsnummeret, der skal anføres ved alle henvendelser. Er der mange klager vedrørende samme
klagepunkt, kan individuelle breve erstattes af en meddelelse i Den
Europæiske Unions Tidende og på EU's Europa-server. Hvis Kommissionen beslutter ikke at registrere
en henvendelse som en klage i sit registreringssystem, meddeler den afsenderen
dette ved brev med angivelse af den eller de årsager, der er omhandlet ovenfor
under punkt 3, andet afsnit. I sådanne tilfælde informerer Kommissionen
klageren om eventuelle alternative klagemuligheder, f.eks. muligheden for at gå
til de nationale domstole, Den Europæiske Ombudsmand, nationale ombudsmænd
eller benytte andre nationale eller internationale klagemuligheder. 5. Indgivelse af klage Klager skal indgives skriftligt i form af et
brev, en fax eller en e-mail for at blive registreret i registreringssystemet. De skal være skrevet på et af EU's officielle
sprog. For at fremme behandlingen af klager anbefales
det at anvende den standardformular, der er offentliggjort i Den Europæiske
Unions Tidende[13],
og som desuden kan fås ved henvendelse til Kommissionen eller via Kommissionens
websted på Europa-serveren på følgende adresse: http://ec.europa.eu/eu_law/your_rights/your_rights_forms_en.htm. Formularen indeholder et bilag, hvori der
redegøres for de generelle principper for traktatbrudssager og hvori det
understreges, at en dom fra EU-Domstolen, som fastslår et traktatbrud, ikke
påvirker klagerens rettigheder. Klageren opfordres desuden til at anvende de
nationale klageadgange, den pågældende råder over. Skriftlige klager vedrørende medlemsstaternes
anvendelse af EU-retten kan sendes til Kommissionens Generalsekretariat pr.
brev til følgende adresse "1049 Bruxelles, Belgien" eller pr. e-mail
til SG-PLAINTES@ec.europa.eu
eller indgives på et af Kommissionens kontorer i medlemsstaterne. 6. Beskyttelse af klageren og af personoplysninger Klagerens identitet og de oplysninger, den
pågældende har fremsendt, kan ikke overgives til den berørte medlemsstat uden
klagerens forudgående samtykke, jf. bl.a. Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske
personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i
fællesskabsinstitutionerne og ‑organerne og om fri udveksling af sådanne
oplysninger[14].
7. Kontakten med klageren Efter registreringen kan en klage behandles
yderligere i samarbejde med den berørte medlemsstat. Kommissionen vil informere
klageren herom skriftligt. Hvis der efterfølgende på grundlag af en klage
indledes en traktatbrudssag, vil Kommissionen kontakte klagerne og informere
dem skriftligt om alle faser af proceduren (åbningsskrivelse, begrundet
udtalelse, indbringelse af sagen for Domstolen eller henlæggelse af sagen). Er der mange klager vedrørende samme
klagepunkt, kan individuelle breve erstattes af en meddelelse i Den
Europæiske Unions Tidende og på EU's Europa-server. Klageren kan på et hvilket som helst tidspunkt
i proceduren på stedet og for egen regning anmode om at redegøre for eller
præcisere de enkelte dele af klagen over for Kommissionen. 8. Frist for behandling af klager Som hovedregel behandler Kommissionen de
registrerede klager med det formål at nå frem til en afgørelse om udarbejdelse
af en åbningsskrivelse eller henlæggelse af sagen inden for en frist på højst
ét år fra registreringen af klagen. Hvis denne frist ikke overholdes, informerer
Kommissionen klageren skriftligt herom på dennes anmodning. 9. Resultatet af behandlingen af en klage Efter behandlingen af en klage kan
Kommissionen enten udarbejde et udkast til åbningsskrivelse, der indleder
traktatbrudssagen mod den pågældende medlemsstat, eller henlægge sagen. Kommissionen vil inden for rammerne
af sine skønsbeføjelser træffe afgørelse om, hvorvidt der kan indledes en
traktatbrudssag, eller sagen skal henlægges. Klageren informeres skriftligt om
Kommissionens afgørelse vedrørende den pågældendes klage. Det samme gælder for
Kommissionens senere afgørelser i sagen. Er der mange klager vedrørende samme
klagepunkt, kan individuelle breve erstattes af en meddelelse i Den
Europæiske Unions Tidende og på EU's Europa-server. 10. Henlæggelse af sagen Bortset fra ekstraordinære tilfælde, hvor der
foreligger uopsættelighed, giver Kommissionen, når den påtænker at foreslå en
henlæggelse af en klage, klageren meddelelse herom i et brev, hvori den redegør
for årsagerne til, at den foreslår en henlæggelse, og hvori den opfordrer
klageren til at fremsætte eventuelle bemærkninger inden udløbet af en frist på
fire uger. Er der mange klager vedrørende samme
klagepunkt, kan individuelle breve erstattes af en meddelelse i Den
Europæiske Unions Tidende og på EU's Europa-server. Hvis klageren ikke svarer, hvis det af årsager,
som skyldes klageren selv, ikke er muligt at komme i kontakt med den
pågældende, eller hvis de bemærkninger, klageren har fremsat, ikke giver
Kommissionen grundlag for at genoverveje sin holdning, henlægges sagen. Hvis klagerens bemærkninger giver Kommissionen
anledning til at genoverveje sin holdning, fortsættes behandlingen af klagen. Klageren informeres skriftligt om
Kommissionens afgørelse om henlæggelse af sagen. 11. Offentliggørelse af afgørelser i traktatbrudssager Kommissionens afgørelser i traktatbrudssager
offentliggøres inden en uge efter deres vedtagelse på Kommissionens generalsekretariats
websted på følgende adresse: http://ec.europa.eu/eu_law/infringements/infringements_decisions_en.htm
Afgørelser om at fremsætte en begrundet udtalelse
over for en medlemsstat eller om at indbringe sagen for EU-Domstolen
offentliggøres desuden i en pressemeddelelse, medmindre Kommissionen beslutter
andet. 12. Aktindsigt i dokumenter vedrørende traktatbrudssager Aktindsigt i dokumenter vedrørende traktatbrudssager
er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF)
nr. 1049/2001, som gennemført ved bestemmelserne i bilaget til
Kommissionens afgørelse 2001/937/EF, EKSF, Euratom[15]. 13. Klage til Den Europæiske Ombudsmand Hvis en klager finder, at Kommissionen ved
behandlingen af klagen har udvist fejl eller forsømmelser ved ikke at overholde
en af de førnævnte foranstaltninger, kan den pågældende klage til Den
Europæiske Ombudsmand på de betingelser, der er fastsat i artikel 24 og
228 i TEUF. [1] KOM(2002)
141 endelig af 20.3.2002. [2] I den
ændrede tekst er ordene "le cas échéant" i punkt 4, som var
blevet fejloversat med "om nødvendigt" i bl.a. den danske version, nu
blevet erstattet af "i sådanne tilfælde". Ordene "upon his
request" ("på dennes anmodning") i punkt 8, som ikke var
blevet oversat i den engelske og den svenske sprogudgave, er blevet indsat i
teksten. [3] Se især
dom af 6.12.1989 i sag C-329/88, Kommissionen mod Grækenland, Sml. 1989, s.
4159, dom af 27.11.1990 i sag C-200/88, Kommissionen mod Grækenland, Sml. 1990
I, s. 4299, dom af 21.1.1999 i sag C-207/97, Kommissionen mod Belgien, Sml.
1999 I, s. 275, dom af 25.11.1999 i sag C-212/98, Kommissionen mod Irland, Sml.
1999 I, s. 8571, dom af 6.7.2000 i sag C-236/99, Kommissionen mod Kongeriget
Belgien, Sml. 2000 I, s. 5657, dom af 14.5.2002 i sag C-383/00, Kommissionen
mod Forbundsrepublikken Tyskland, Sml. 2002 I, s. 4219. [4] Se dom af
1.6.1994 i sag C-317/92, Kommissionen mod Tyskland, Sml. 1994 I, s. 2039
og dom af 10.5.1995 i sag C-422/92, Kommissionen mod Tyskland, Sml. 1995 I, s.
1097. [5] Se dom af
6.10.2009 i sag C-562/07, Kommissionen mod Spanien, Sml. 2009 I, s. 9553. [6] Se dom af
14.9.1995 i sag T-571/93, Lefebvre m.fl. mod Kommissionen, Sml. 1995 II, s.
2379. [7] Se dom af
26.2.1986 i sag 175/84, Krohn & Co. Import – Export Gmbh & Co. KG mod
Kommissionen, Sml. 1986, s. 753. [8] Se
desuden yderligere forslag i den forbindelse i meddelelsen "Bedre
udnyttelse af EU's miljøforanstaltninger: opbygning af tilliden gennem bedre
viden og aktiv handling" (KOM(2012) 95 endelig af 7.3.2012). [9] EFT L 145
af 31.5.2001, s. 43. [10] EFT L 345
af 29.12.2001, s. 94. [11] Se i den
forbindelse dom af 5.3.1997 i sag T-105/95, Kommissionen mod WWF UK, Sml. 1997
II, s. 313, dom af 11.12.2001 i sag T-191/99, Kommissionen mod Petrie
m.fl., Sml. 2001 II, s. 3677 og dom af 21.9.2010, Sverige m.fl./API og
Kommissionen (C-514/07 P, C-528/07 P og C-532/07 P). [12] EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1. [13] EFT C 119 af 30.4.1999, s. 5. [14] EFT L 8 af
12.1.2001, s. 1. [15] EFT L 345
af 29.12.2001, s. 94.