This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 11997E256
Treaty establishing the European Community (Amsterdam consolidated version)#Part Five: Institutions of the Community#Title I: Provisions governing the institutions#Chapter 2: Provisions common to several institutions#Article 256#Article 192 - EC Treaty (Maastricht consolidated version)#Article 192 - EEC Treaty
Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (konsolideret udgave Amsterdam)
Femte Del: Fællesskabets institutioner
Afsnit 1: Bestemmelser vedrørende institutionerne
Kapitel 2: Fælles bestemmelser for flere institutioner
Artikel 256
Artikel 192 - EF Traktaten (konsolideret udgave Maastricht)
Artikel 192 - EØF Traktaten
Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (konsolideret udgave Amsterdam)
Femte Del: Fællesskabets institutioner
Afsnit 1: Bestemmelser vedrørende institutionerne
Kapitel 2: Fælles bestemmelser for flere institutioner
Artikel 256
Artikel 192 - EF Traktaten (konsolideret udgave Maastricht)
Artikel 192 - EØF Traktaten
In force
Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (konsolideret udgave Amsterdam) - Femte Del: Fællesskabets institutioner - Afsnit 1: Bestemmelser vedrørende institutionerne - Kapitel 2: Fælles bestemmelser for flere institutioner - Artikel 256 - Artikel 192 - EF Traktaten (konsolideret udgave Maastricht) - Artikel 192 - EØF Traktaten
EF-Tidende nr. C 340 af 10/11/1997 s. 0282 - konsolideret udgave
EF-Tidende nr. C 224 af 31/08/1992 s. 0067 - konsolideret udgave
(EØF-traktaten - ingen publikationsreference)
Traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab (konsolideret udgave Amsterdam) Artikel 256 De af Raadets og Kommissionens beslutninger, der indebaerer en forpligtelse for andre end stater til at betale en pengeydelse, kan tvangsfuldbyrdes. Tvangsfuldbyrdelsen sker efter den borgerlige retsplejes regler i den medlemsstat, paa hvis omraade den finder sted. Fuldbyrdelsespaategning skal efter en proevelse, der kun omfatter aegtheden af det paagaeldende fuldbyrdelsesgrundlag, paafoeres af den nationale myndighed, som hver af medlemsstaternes regeringer har udpeget og anmeldt for Kommissionen og Domstolen. Naar disse formkrav er opfyldt paa rekvirentens begaering, kan denne lade tvangsfuldbyrdelsen udfoere ved indbringelse direkte for den myndighed, der ifoelge den nationale lovgivning er kompetent hertil. Tvangsfuldbyrdelsen kan kun udsaettes efter beslutning af Domstolen. Proevelsen af fuldbyrdelsesforanstaltningernes lovlighed falder dog inden for de nationale doemmende myndigheders kompetence.