This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 01996L0067-20031120
Council Directive 96/67/EC of 15 October 1996 on access to the groundhandling market at Community airports
Consolidated text: Rådets direktiv 96/67/EF af 15. oktober 1996 om adgang til ground handling-markedet i Fællesskabets lufthavne
Rådets direktiv 96/67/EF af 15. oktober 1996 om adgang til ground handling-markedet i Fællesskabets lufthavne
1996L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
RÅDETS DIREKTIV 96/67/EF af 15. oktober 1996 om adgang til ground handling-markedet i Fællesskabets lufthavne (EFT L 272, 25.10.1996, p.36) |
Ændret ved:
|
|
Tidende |
||
No |
page |
date |
||
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29. september 2003 |
L 284 |
1 |
31.10.2003 |
RÅDETS DIREKTIV 96/67/EF
af 15. oktober 1996
om adgang til ground handling-markedet i Fællesskabets lufthavne
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 2 ),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C ( 3 ), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Fællesskabet har gradvis etableret en fælles politik for lufttransport med henblik på gennemførelse af det indre marked i overensstemmelse med traktatens artikel 7 A for derigennem at fremme en bæredygtig økonomisk og social udvikling; |
(2) |
traktatens artikel 59 har som målsætning at afskaffe restriktioner, der hindrer fri udveksling af tjenesteydelser inden for Fællesskabet, og i henhold til traktatens artikel 61 skal denne målsætning forfølges inden for rammerne af den fælles transportpolitik; |
(3) |
ved Rådets forordning (EØF) nr. 2407/92 ( 4 ), (EØF) nr. 2408/92 ( 5 ) og (EØF) nr. 2409/92 ( 6 ) er målsætningen gennemført, for så vidt angår lufttransport som sådan; |
(4) |
ground handling-ydelser er en nødvendig forudsætning for gennemførelse af lufttransport og bidrager på afgørende måde til en effektiv udnyttelse af lufttransportens infrastrukturer; |
(5) |
åbning af adgang til ground handling-markedet er en foranstaltning, der skal bidrage til at mindske luftfartsselskabernes driftsomkostninger og forbedre kvaliteten af den service, der ydes brugerne; |
(6) |
på baggrund af nærhedsprincippet er det nødvendigt, at adgangen til ground handling-markedet gennemføres på fællesskabsplan, idet medlemsstaterne dog skal have mulighed for at tage hensyn til sektorens særlige karakter; |
(7) |
Kommissionen har i sin meddelelse af 1. juni 1994 »Vejen frem for den civile luftfart i Europa« givet udtryk for sin vilje til inden udgangen af 1994 at tage initiativ til at gennemføre adgangen til ground handling-markedet i Fællesskabets lufthavne; Rådet har i sin resolution af 24. oktober 1994 om situationen inden for den civile luftfart i Europa ( 7 ) bekræftet, at det er nødvendigt at tage hensyn til de særlige forhold i lufthavnene ved gennemførelsen af denne åbning; |
(8) |
i sin beslutning af 14. februar 1995 om den civile luftfart i Europa ( 8 ) bekræftede Europa-Parlamentet på ny, at det agter at tage hensyn til de virkninger, som adgang til ground handling-markedet har på arbejds- og sikkerhedsforholdene i Fællesskabets lufthavne; |
(9) |
fri adgang til ground handling-markedet er foreneligt med, at Fællesskabets lufthavne fungerer hensigtsmæssigt; |
(10) |
den frie adgang til ground handling-markedet bør gennemføres gradvis og på en måde, der er tilpasset sektorens krav; |
(11) |
for visse tjenesteydelseskategorier kan markedsadgangen og udøvelsen af egen-handling skabe problemer med hensyn til sikkerhed, kapacitet og disponibel plads; det er derfor nødvendigt at kunne begrænse antallet af leverandører, der har tilladelse til at levere disse typer tjenesteydelser; det bør af samme grund være muligt at begrænse udøvelsen af egen-handling, og kriterierne for begrænsningen bør i så fald være relevante, objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende; |
(12) |
hvis antallet af leverandører begrænses, er det af hensyn til en reel konkurrence nødvendigt, at mindst én af disse leverandører på længere sigt er uafhængig både af forvaltningsorganet og af det dominerende luftfartsselskab; |
(13) |
for at lufthavnene kan fungere hensigtsmæssigt, skal de kunne forbeholde sig administrationen af visse infrastrukturer, som det af tekniske, rentabilitetsmæssige eller miljømæssige grunde er vanskeligt at opdele eller at have flere af; centraliseret administration må dog ikke hindre leverandører af tjenesteydelser eller brugere, som udfører egen-handling, i at anvende disse infrastrukturer; |
(14) |
i nogle tilfælde kan problemerne være så alvorlige, at de kan berettige visse begrænsninger af markedsadgangen eller af udøvelsen af egen-handling, forudsat at disse begrænsninger er relevante, objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende; |
(15) |
sådanne undtagelser bør have til formål at sætte lufthavnsmyndighederne i stand til at afhjælpe problemerne eller i det mindst at mindske dem; undtagelserne bør godkendes af Kommissionen, der bistås af et rådgivende udvalg, og de bør kun tillades for et nærmere fastsat tidsrum; |
(16) |
begrænses antallet af leverandører, er det af hensyn til en reel og loyal konkurrence nødvendigt, at de udvælges ved hjælp af en relevant, objektiv, gennemsigtig og ikke-diskriminerende procedure; brugerne bør konsulteres i forbindelse med denne udvælgelse, da det først og fremmest er dem, der berøres af kvaliteten og prisen på de tjenesteydelser, de skal anvende; |
(17) |
det er derfor vigtigt, at brugerne repræsenteres og konsulteres i forbindelse med udvælgelsen af de tilladte leverandører, hvilket bør ske ved nedsættelse af et udvalg bestående af brugerrepræsentanter; |
(18) |
under visse omstændigheder og på særlige betingelser er det i forbindelse med udvælgelsen af leverandører i en lufthavn muligt at udvide forpligtelsen til offentlig tjeneste til også at omfatte andre lufthavne i samme geografiske område i den pågældende medlemsstat; |
(19) |
lufthavnens forvaltningsorgan kan også levere ground handling-ydelser, og det kan via sine beslutninger udøve en betydelig indflydelse på konkurrencen mellem leverandørerne; med henblik på fortsat loyal konkurrence er det derfor af afgørende betydning, at det pålægges lufthavnene at foretage en regnskabsmæssig sondring mellem på den ene side forvaltningen og styringen af infrastrukturerne og på den anden side leveringen af ground handling-ydelser; |
(20) |
en lufthavn kan ikke yde støtte til sin ground handling-aktivitet med indtægter, den har i kraft af sin egenskab af lufthavnsmyndighed; |
(21) |
de samme krav om gennemsigtighed bør gælde for alle leverandører, som ønsker at levere ground handling-ydelser til tredjemand; |
(22) |
for at lufthavnene kan sikre forvaltningen af infrastrukturerne og varetage sikkerheden på lufthavnsområdet samt sikre beskyttelsen af miljøet og overholdelsen af gældende sociallovgivning, bør medlemsstaterne kunne forlange, at en leverandør af ground handling-ydelser skal have en godkendelse for at kunne udøve denne aktivitet; kriterierne for opnåelse af en sådan godkendelse skal være objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende; |
(23) |
af samme grund bør medlemsstaterne bevare retten til at udstede og håndhæve de regler, der er nødvendige, for at lufthavnsinfrastrukturerne kan fungere hensigtsmæssigt; disse regler skal stå i relation til det ønskede mål og må ikke medføre, at markedsadgangen eller udøvelsen af egen-handling reelt reduceres til et lavere niveau end det, der er fastsat i dette direktiv; de skal være i overensstemmelse med principperne om objektivitet, gennemsigtighed og ikke-diskriminering; |
(24) |
medlemsstaterne bør fortsat have beføjelse til at sikre et passende socialt beskyttelsesniveau for de ansatte i de virksomheder, der leverer ground handling-ydelser; |
(25) |
der bør sikres leverandører, der har tilladelse til at levere ground handling-ydelser, og brugere, der har tilladelse til at anvende egen-handling, adgang til lufthavnens anlæg, i det omfang det er nødvendigt, for at de kan udøve deres rettigheder, og for at der kan sikres reel og loyal konkurrence; der bør dog kunne kræves betaling for denne adgang; |
(26) |
det er rimeligt, at de i dette direktiv fastsatte rettigheder kun gælder for leverandører af tjenesteydelser og brugere fra tredjelande, hvis der er tale om fuld gensidighed; foreligger der ikke gensidighed, bør medlemsstaten kunne suspendere rettighederne for disse leverandører og brugere; |
(27) |
en ordning vedrørende udvidet samarbejde om anvendelse af Gibraltar lufthavn blev vedtaget i London den 2. december 1987 af Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige i form af en fælles erklæring fra de to landes udenrigsministre; denne ordning er endnu ikke iværksat; |
(28) |
dette direktiv berører ikke anvendelsen af traktatens bestemmelser, og Kommissionen overvåger fortsat, at disse bestemmelser overholdes, idet den om nødvendigt udøver alle de beføjelser, som traktatens artikel 90 giver den — |
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv finder efter følgende retningslinjer anvendelse på alle lufthavne, der er beliggende i en medlemsstat, er underkastet traktatens bestemmelser og er åbne for erhvervsmæssig trafik:
a) Bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, vedrørende andre former for ground handling-ydelser end dem, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, finder fra den 1. januar 1998 anvendelse på alle lufthavne uanset trafikmængden.
b) Bestemmelserne vedrørende de former for ground handling-ydelser, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, gælder fra den 1. januar 1998 for lufthavne med en årlig trafik på mindst 1 mio. passagerbevægelser eller 25 000 tons fragt.
c) Bestemmelserne vedrørende de former for ground handling-ydelser, der er omhandlet i artikel 6, gælder fra den 1. januar 1999 for lufthavne:
— med en årlig trafik på mindst 3 mio. passagerbevægelser eller75 000 tons fragt, eller
— med en registreret trafik på mindst 2 mio. passagerbevægelser eller 50 000 tons fragt i den seksmånedersperiode, der går forud for den 1. april eller den 1. oktober i det foregående år.
2. Med forbehold af stk. 1 gælder dette direktiv fra den 1. januar 2001 for alle lufthavne, der er beliggende på en medlemsstats område, er underkastet traktatens bestemmelser, er åbne for erhvervsmæssig trafik og har en årlig trafik på mindst 2 mio. passagerbevægelser eller 50 000 tons fragt.
3. Når en lufthavn når op på en af de tærskler for fragttrafik, der er omhandlet i denne artikel, uden dog at nå op på den tilsvarende tærskel for passagertrafik, gælder dette direktiv ikke for de former for ground handling-ydelser, der udelukkende vedrører passagertrafik.
4. Kommissionen offentliggør til orientering i De Europæiske Fællesskabers Tidende en liste over de i denne artikel omhandlede lufthavne. Listen offentliggøres første gang senest tre måneder efter dette direktivs ikrafttræden og derefter en gang om året.
Medlemsstaterne meddeler inden den 1. juli hvert år Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at opstille denne liste.
5. Anvendelsen af dette direktiv på Gibraltar lufthavn foregriber ikke henholdsvis Kongeriget Spaniens og Det Forenede Kongeriges retlige holdning til den bestående uoverensstemmelse med hensyn til suveræniteten over det område, lufthavnen er beliggende på.
6. Anvendelsen af bestemmelserne i dette direktiv på Gibraltar lufthavn suspenderes, indtil den ordning, der er fastlagt i den fælles erklæring af 2. december 1987 fra Kongeriget Spaniens og Det Forenede Kongeriges udenrigsministre, er iværksat. Kongeriget Spaniens og Det Forenede Kongeriges regeringer underretter Rådet om datoen for denne iværksættelse.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) »lufthavn«: et område, der er specielt indrettet til landing, start og manøvrering af luftfartøjer, herunder også eventuelle anlæg, der er tilknyttet af hensyn til trafikken og servicering af luftfartøjer, samt nødvendige anlæg til betjening af den erhvervsmæssige lufttrafik
b) »lufthavnssystem«: to eller flere lufthavne, der udgør en enhed, som trafikmæssigt dækker samme by eller bygruppe, jf. bilag II til Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet
c) »forvaltningsorgan«: organ, som eventuelt i tilknytning til andre aktiviteter, i henhold til nationale love eller bestemmelser har fået til opgave at administrere og forvalte lufthavnens infrastrukturer og at koordinere og kontrollere de aktiviteter, der udføres af de forskellige virksomheder, der opererer i lufthavnen eller det pågældende lufthavnssystem
d) »bruger af en lufthavn«: enhver fysisk eller juridisk person, der ad luftvejen transporterer passagerer, post og/eller fragt fra eller til den pågældende lufthavn
e) »ground handling-ydelser«: de tjenesteydelser i en lufthavn til en bruger, som er beskrevet i bilaget
f) »egen-handling«: det forhold, at en bruger selv udfører en eller flere former for ground handling-ydelser og ikke indgår nogen form for kontrakt med tredjemand om levering af sådanne tjenesteydelser. I denne definition anses brugere ikke indbyrdes som tredjemand:
— hvis den ene har en majoritetsbesiddelse i den anden, eller
— hvis samme organ har majoritetsbesiddelsen i dem begge
g) »leverandør af ground handling-ydelser«: enhver fysisk eller juridisk peron, der leverer en eller flere former for ground handling-ydelser til tredjemand.
Artikel 3
Forvaltningsorgan
1. Varetages forvaltningen og driften af en lufthavn eller af et lufthavnssystem ikke af et enkelt organ, men af flere forskellige organer, betragtes hver af disse som en del af forvaltningsorganet, for så vidt angår anvendelsen af dette direktiv.
2. Oprettes der kun et enkelt forvaltningsorgan for flere lufthavne eller lufthavnssystemer, betragtes de enkelte lufthavne eller lufthavnssystemer på samme måde enkeltvis, for så vidt angår anvendelsen af dette direktiv.
3. Hvis lufthavnens forvaltningsorganer er underlagt eller kontrolleres af en offentlig national myndighed, skal denne myndighed inden for rammerne af sine lovbestemte forpligtelser overvåge gennemførelsen af dette direktiv.
Artikel 4
Adskillelse af aktiviteter
1. En lufthavns forvaltningsorgan samt brugere eller leverandører, der leverer ground handling-ydelser, skal foretage en streng, regnskabsmæssig adskillelse efter gældende forretningspraksis af de aktiviteter, der er forbundet med levering af disse tjenesteydelser, og deres øvrige aktiviteter.
2. En uafhængig inspektør udpeget af medlemsstaten skal kontrollere den regnskabsmæssige adskillelse.
Inspektøren skal også kontrollere, at der ikke overføres finansielle midler mellem forvaltningsorganets aktiviteter som lufthavnsmyndighed og dets ground handling-aktiviteter.
Artikel 5
Brugerudvalg
1. Senest tolv måneder efter dette direktivs ikrafttræden sikrer medlemsstaterne, at der for hver af de omhandlede lufthavne nedsættes et brugerudvalg bestående af brugerrepræsentanter eller repræsentative brugerorganisationer.
2. Enhver bruger har ret til at være medlem af udvalget eller være repræsenteret af en organisation, som vedkommende vælger at overdrage denne opgave til.
Artikel 6
Levering af ground handling-ydelser til tredjemand
1. Medlemsstaterne træffer efter retningslinjerne i artikel 1 de nødvendige foranstaltninger for at sikre leverandører af ground handling-ydelser fri adgang til markedet for levering af ground handling-ydelser til tredjemand.
Medlemsstaterne kan kræve, at leverandører af ground handling-ydelser er etableret i Fællesskabet.
2. Medlemsstaterne kan begrænse antallet af leverandører, som har tilladelse til at levere følgende kategorier ground handling-ydelser:
— bagagehåndtering
— forpladshandling
— brændstof- og oliepåfyldning
— fysisk håndtering af fragt og post mellem lufthavnsbygningen og flyet i forbindelse med såvel indgående og udgående fragt og post som fragt og post i transit.
Antallet kan dog ikke begrænses til mindre end to for hver kategori.
3. Endvidere må fra den 1. januar 2001 mindst én af disse leverandører ikke direkte eller indirekte kontrolleres:
— af lufthavnens forvaltningsorgan, eller
— af en bruger, som i året forud for udvælgelsen af disse leverandører har transporteret mere end 25 % af de passagerer eller den fragt, der er registreret i lufthavnen, eller
— af et organ, der direkte eller indirekte kontrollerer eller kontrolleres af forvaltningsorganet eller af en sådan bruger.
En medlemsstat kan imidlertid senest den 1. juli 2000 anmode om, at forpligtelsen efter dette stykke udskydes indtil den 31. december 2002.
Kommissionen behandler en sådan anmodning med bistand af det udvalg, der er omhandlet i artikel 10, og den kan under hensyn til udviklingen i sektoren og navnlig situationen i lufthavne, der er sammenlignelige i henseende til trafikmængde og -mønstre, beslutte at efterkomme denne anmodning.
4. Begrænser medlemsstaterne antallet af tilladte leverandører i medfør af stk. 2, må de ikke derved hindre en bruger af en lufthavn, uanset hvilken del af lufthavnen vedkommende har fået tildelt, i for hver enkelt kategori ground handling-ydelser, der er underlagt begrænsninger, reelt at kunne vælge mellem mindst to leverandører af ground handling-ydelser på de i stk. 2 og 3 omhandlede betingelser.
Artikel 7
Egen-handling
1. Medlemsstaterne træffer efter artikel 1 de nødvendige foranstaltninger for at sikre fri udøvelse af egen-handling.
2. For følgende kategorier ground handling-ydelser:
— bagagehåndtering
— forpladshandling
— brændstof- og oliepåfyldning
— fysisk håndtering af fragt og post mellem lufthavnsbygningen og flyet i forbindelse med såvel indgående og udgående fragt og post som fragt og post i transit
2. kan medlemsstaterne dog begrænse udøvelsen af egen-handling, men ikke til mindre end to brugere, på betingelse af, at de udvælges på grundlag af relevante, objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier.
Artikel 8
Centraliserede infrastrukturer
1. Uanset artikel 6 og 7 kan medlemsstaterne overlade lufthavnens forvaltningsorgan eller et andet organ forvaltningen af de centraliserede infrastrukturer, der bruges ved levering af ground handling-ydelser, og hvis kompleksitet, omkostninger eller miljøpåvirkning ikke giver mulighed for, at de opdeles eller for, at der findes flere af dem, f.eks. bagagesortering, afisning, vandrensningsanlæg og brændstofdistribution. De kan forlange, at leverandører af ground handling-ydelser og brugere, der udfører egen-handling, anvender disse infrastrukturer.
2. Medlemsstaterne påser, at forvaltningen af disse infrastrukturer er gennemsigtig, objektiv og ikke-diskriminerende, og især at den ikke hindrer leverandører af ground handling-ydelser og brugere, der udfører egen-handling, i at få adgang til dem inden for de grænser, der er fastsat i dette direktiv.
Artikel 9
Undtagelser
1. Når specifikke plads- og kapacitetshensyn i en lufthavn, navnlig på grund af pladsmangel og arealets udnyttelsesgrad, umuliggør åbning af markedet og/eller udøvelse af egen-handling i det omfang, der er fastsat i dette direktiv, kan den pågældende medlemsstat beslutte:
a) at begrænse antallet af leverandører for en eller flere andre kategorier ground handling-ydelser end dem, der er nævnt i artikel 6, stk. 2, i hele lufthavnen eller i dele af den; i så fald finder artikel 6, stk. 2 og 3, anvendelse
b) kun at lade en enkelt leverandør levere de i artikel 6, stk. 2, nævnte kategorier ground handling-ydelser
c) kun at lade et begrænset antal brugere udøve egen-handling for alle andre kategorier end dem, der er nævnt i artikel 7, stk. 2, på betingelse af, at brugerne udvælges på grundlag af relevante, objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier
d) at forbyde udøvelse af egen-handling for de former for ground handling-ydelser, der en nævnt i artikel 7, stk. 2, eller at begrænse udøvelsen til en enkelt bruger.
2. Enhver afgørelse om undtagelser, som træffes i henhold til stk. 1, skal:
a) præcisere, hvilken eller hvilke kategorier ground handling-ydelser undtagelsen gælder for, og de særlige plads- og kapacitetsproblemer, der ligger til grund herfor
b) være ledsaget af en plan med relevante foranstaltninger, som tager sigte på at afhjælpe disse problemer.
Desuden gælder følgende:
i) en undtagelse må ikke uretmæssigt gribe ind i direktivets mål
ii) en undtagelse må ikke forårsage konkurrenceforvridning mellem leverandører af ground handling-ydelser og/eller brugere, der udfører egen-handling
iii) en undtagelse skal begrænses til det strengt nødvendige.
3. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om enhver undtagelse, som de træffer afgørelse om i henhold til stk. 1, samt begrundelsen herfor mindst tre måneder før dens ikrafttræden.
Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende et resumé af de beslutninger, den har fået meddelelse om, og opfordrer de berørte parter til at reagere herpå.
4. Kommissionen foretager en grundig undersøgelse af medlemsstatens afgørelse om en undtagelse. På baggrund af en indgående analyse af forholdene og en undersøgelse af de relevante foranstaltninger, som medlemsstaten har foreslået, efterprøver Kommissionen, om de nævnte problemer eksisterer, og om det ikke er muligt at åbne markedet og/eller give adgang til egen-handling i det omfang, dette direktiv foreskriver.
5. Kommissionen kan efter denne undersøgelse og efter høring af den pågældende medlemsstat godkende medlemsstatens afgørelse eller modsætte sig den, hvis den finder, at det ikke er dokumenteret, at de anførte problemer eksisterer, eller at de ikke er så alvorlige, at de berettiger en undtagelse. Efter høring af den pågældende medlemsstat kan Kommissionen ligeledes kræve, at medlemsstaten ændrer omfanget af undtagelsen, eller at den begrænser den til kun at gælde for de dele af en lufthavn eller et lufthavnssystem, hvor de anførte problemer er konstateret.
Senest tre måneder efter at have modtaget meddelelsen fra medlemsstaten træffer Kommissionen en afgørelse, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
6. Undtagelser, som medlemsstaterne har indrømmet i medfør af stk. 1, bortset fra undtagelser, der er indrømmet i henhold til stk. 1, litra b), kan ikke have en gyldighed på mere end tre år. Senest tre måneder inden denne periodes udløb skal medlemsstaten på ny træffe afgørelse om anmodningen om undtagelse efter proceduren i denne artikel.
Undtagelser i henhold til stk. 1, litra b), kan ikke have en gyldighed på mere end to år. En medlemsstat kan dog på grundlag af kriterierne i stk. 1 anmode om, at denne periode en enkelt gang forlænges med yderligere to år. Kommissionen træffer afgørelse om disse anmodninger med bistand fra det udvalg, der er omhandlet i artikel 10.
Artikel 10
Rådgivende udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Udvalget rådgiver Kommissionen om anvendelsen af artikel 9.
3. Udvalget kan endvidere høres om ethvert andet spørgsmål om anvendelsen af dette direktiv.
4. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF ( 9 ), jf. dennes artikel 8.
5. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 11
Udvælgelse af leverandører
1. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at fastlægge en procedure for udvælgelse af leverandører, som har tilladelse til at levere ground handling-ydelser i en lufthavn, hvis deres antal begrænses som omhandlet i artikel 6, stk. 2, eller artikel 9. Proceduren skal baseres på følgende principper:
a) Har medlemsstaterne til hensigt at opstille udbudsbetingelser eller tekniske specifikationer, som leverandørerne skal opfylde, opstilles disse betingelser eller specifikationer efter høring af brugerudvalget. De udvælgelseskriterier, der indgår i udbudsbetingelserne eller de tekniske specifikationer, skal være relevante, objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende.
Efter at have underrettet Kommissionen kan den pågældende medlemsstat som standardbetingelse eller teknisk specifikation forpligte leverandørerne til offentlig tjeneste i lufthavne, som betjener yderområder eller udviklingsområder, der udgør en del af dens område, og som er uden erhvervsmæssig interesse, men af væsentlig betydning for den pågældende medlemsstat.
b) Der skal iværksættes en udbudsprocedure, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, og som alle interesserede leverandører kan reagere på.
c) Leverandørerne udvælges:
i) af forvaltningsorganet efter høring af brugerudvalget, hvis forvaltningsorganet
— ikke selv leverer tilsvarende ground handling-ydelser, og
— ikke direkte eller indirekte kontrollerer en virksomhed, der leverer sådanne tjenesteydelser, og
— ikke har nogen andel i en sådan virksomhed
ii) i de øvrige tilfælde af medlemsstaternes kompetente myndigheder, som er uafhængige af forvaltningsorganerne, efter høring af brugerudvalget og forvaltningsorganerne.
d) Leverandørerne udvælges for en periode på højst syv år.
e) Ophører en leverandør med sin virksomhed før udløbet af den periode, vedkommende har fået tildelt, udvælges afløseren efter samme procedure.
2. Begrænses antallet af leverandører i henhold til artikel 6, stk. 2, eller artikel 9, kan forvaltningsorganet selv levere ground handling-ydelser uden at skulle gennemgå den i stk. 1 fastsatte udvælgelsesprocedure. Det kan også give en virksomhed tilladelse til at levere ground handling-ydelser i lufthavnen uden at lade den pågældende virksomhed gennemgå denne procedure:
— hvis forvaltningsorganet direkte eller indirekte kontrollerer denne virksomhed, eller
— hvis denne virksomhed direkte eller indirekte kontrollerer forvaltningsorganet.
3. Forvaltningsorganet underretter brugerudvalget om afgørelser, der træffes i henhold til denne artikel.
Artikel 12
Lufthavne på øer
I forbindelse med udvælgelse af leverandører i en lufthavn, jf. artikel 11, kan en medlemsstat udvide forpligtelsen til offentlig tjeneste til også at omfatte andre lufthavne i den pågældende medlemsstat, hvis:
— disse lufthavne ligger på øer i samme geografiske område, og
— disse lufthavne har en trafik på mindst 100 000 passagerbevægelser om året, og
— denne udvidelse godkendes af Kommissionen, der bistås af det udvalg, der er omhandlet i artikel 10.
Artikel 13
Høringer
Medlemsstaterne påser, at der indføres en obligatorisk høringsprocedure vedrørende anvendelsen af dette direktiv med deltagelse af forvaltningsorganet, brugerudvalget og de virksomheder, der leverer ground handling-ydelser. Denne høring omfatter navnlig priserne for de ground handling-ydelser, der er genstand for en undtagelse i henhold til artikel 9, stk. 1, litra b), samt udførelsen af dem. Høringen finder sted mindst en gang om året.
Artikel 14
Godkendelse
1. Medlemsstaterne kan bestemme, at en leverandør af ground handling-ydelser eller en bruger, som anvender egen-handling, for at udøve denne aktivitet i en lufthavn skal have en godkendelse fra en offentlig myndighed, der er uafhængig af den pågældende lufthavns forvaltningsorgan.
Kriterierne for udstedelse af godkendelsen skal vedrøre en sund finansiel situation og tilstrækkelig forsikringsdækning samt sikkerhed i forbindelse med anlæg, luftfartøjer, udstyr og personer samt miljøhensyn og overholdelse af den relevante sociallovgivning.
Kriterierne skal være baseret på følgende principper:
a) De skal anvendes på de forskellige leverandører og brugere uden forskelsbehandling.
b) De skal være relevante i forhold til det tilstræbte mål.
c) De må ikke resultere i en faktisk indskrænkning af adgangen til markedet eller af udøvelsen af egen-handling i forhold til, hvad der er fastsat i dette direktiv.
Disse kriterier skal offentliggøres, og leverandøren eller egen-handlingbrugeren skal på forhånd underrettes om godkendelsesproceduren.
2. En godkendelse kan kun afslås eller inddrages, hvis leverandøren eller egen-handlingbrugeren ikke opfylder de i stk. 1 nævnte kriterier på grund af forhold, som han kan gøres ansvarlig for.
Begrundelsen for et afslag eller en inddragelse skal meddeles leverandøren eller egen-handlingbrugeren og forvaltningsorganet.
Artikel 15
Adfærdskodeks
Medlemsstaten kan, eventuelt på forslag af forvaltningsorganet:
— forbyde en leverandør at levere en tjenesteydelse eller en bruger at anvende egen-handling, hvis den pågældende leverandør eller bruger ikke overholder de forskrifter, medlemsstaten har fastsat for ham for at sikre en hensigtsmæssig drift af lufthavnen.
— Disse forskrifter skal være baseret på følgende principper:
—
a) De skal anvendes på de forskellige leverandører og brugere uden forskelsbehandling.
b) De skal være relevante i forhold til det tilstræbte mål.
c) De må ikke resultere i en faktisk indskrænkning af adgangen til markedet eller af udøvelsen af egen-handling i forhold til, hvad der er fastsat i dette direktiv
— navnlig pålægge leverandører, som leverer ground handling-ydelser i lufthavnen, at deltage på en rimelig og ikke-diskriminerende måde i opfyldelsen af de forpligtelser til offentlig tjeneste, der er fastsat i national lovgivning, særlig forpligtelsen til at sikre kontinuerlig service.
Artikel 16
Adgang til anlæg
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre leverandører af tjenesteydelser og brugere, som ønsker at udføre egen-handling, adgang til lufthavnsanlæggene, i det omfang denne adgang er nødvendig for udøvelsen af deres virksomhed. Hvis forvaltningsorganet eller efter omstændighederne den offentlige myndighed eller et andet organ, hvorunder det sorterer, stiller betingelser for en sådan adgang, skal disse være relevante, objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende.
2. Den disponible ground handling-plads i lufthavnen skal på grundlag af regler og kriterier, der er relevante, objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende, fordeles mellem de forskellige leverandører af tjenesteydelser og de forskellige brugere, der udfører egen-handling, herunder nytilkomne, i det omfang det er nødvendigt for, at de kan udøve deres rettigheder, og for at sikre reel og loyal konkurrence.
3. Skal der betales for adgang til lufthavnsanlæggene, fastsættes denne betaling på grundlag af relevante, objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier.
Artikel 17
Sikkerhed
Dette direktivs bestemmelser berører ikke medlemsstaternes rettigheder og pligter med hensyn til offentlig orden og sikkerhed i lufthavnene.
Artikel 18
Social beskyttelse og miljøhensyn
Med forbehold af anvendelsen af bestemmelserne i dette direktiv og under hensyn til de øvrige bestemmelser i fællesskabsretten kan medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger for at beskytte arbejdstagernes rettigheder og tilgodese miljøhensyn.
Artikel 19
Overholdelse af nationale bestemmelser
En leverandør, der udfører ground handling-aktiviteter i en medlemsstats lufthavn, skal overholde nationale forskrifter, der er forenelige med fællesskabsretten.
Artikel 20
Gensidighed
1. Med forbehold af Fællesskabets internationale forpligtelser kan en medlemsstat, når det viser sig, at et tredjeland i forbindelse med adgang til markedet for ground handling eller egen-handling:
a) ikke retligt eller faktisk indrømmer Fællesskabets leverandører og egen-handlingbrugere en behandling, der svarer til den, som medlemsstaterne giver det pågældende lands leverandører eller egen-handlingbrugere, eller
b) ikke retligt eller faktisk indrømmer en medlemsstats leverandører og egen-handlingbrugere national behandling, eller
c) indrømmer leverandører og egen-handlingbrugere fra andre tredjelande en gunstigere behandling end en medlemsstats leverandører eller egen-handlingbrugere
1. i overensstemmelse med fællesskabsretten helt eller delvis suspendere forpligtelserne efter dette direktiv over for leverandører eller brugere fra dette tredjeland.
2. Den berørte medlemsstat underretter Kommissionen om enhver suspension eller inddragelse af rettigheder eller pligter.
Artikel 21
Klageadgang
Medlemsstaterne eller efter omstændighederne forvaltningsorganerne påser, at enhver part, der kan godtgøre en retlig interesse, har adgang til at klage over de enkelte afgørelser eller foranstaltninger, der træffes i medfør af artikel 7, stk. 2, og artikel 11-16.
Klageadgangen skal kunne gøres gældende ved en national domstol eller ved en anden offentlig myndighed end den pågældende lufthavns forvaltningsorgan, og denne myndighed skal i givet fald være uafhængig af den offentlige myndighed, som kontrollerer forvaltningsorganet.
Artikel 22
Rapport og revision
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for, at denne kan udarbejde en rapport om gennemførelsen af dette direktiv.
Rapporten skal sammen med eventuelle forslag til revision af direktivet udarbejdes senest den 31. december 2001.
Artikel 23
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest et år efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 24
Ikrafttrædelse
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 25
Destinatarer
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
BILAG
FORTEGNELSE OVER GROUND HANDLING-YDELSER
1. |
Administrativ ground handling og overvågning omfatter:
|
2. |
Passagerbetjening omfatter enhver form for betjening af passagerer ved afgang, ankomst, transit eller tilsluttende flyforbindelse, bl.a. billetkontrol, rejsedokumentkontrol, indcheckning af bagage og transport af denne til sorteringsområderne. |
3. |
Bagagehåndtering omfatter behandling af bagagen i sorteringsområdet, sortering af den, forberedelse til forsendelse, anbringelse på transportsystemer, der fører den til flyet fra sorteringsområdet og omvendt, samt transport af bagagen fra sorteringsområdet til udleveringen. |
4. |
Håndtering af fragt og post omfatter:
|
5. |
Forpladshandling omfatter:
|
6. |
Rengøring og servicering af flyet omfatter:
|
7. |
Brændstof- og oliehandling omfatter:
|
8. |
Vedligeholdelse af flyet omfatter:
|
9. |
Operationel assistance og administration af flybesætninger omfatter:
|
10. |
Transport på jorden omfatter:
|
11. |
Catering omfatter:
|
( 1 ) EFT nr. C 142 af 8. 6. 1995, s. 7, og EFT nr. C 124 af 27. 4. 1996, s. 19.
( 2 ) EFT nr. C 301 af 13. 11. 1995, s. 28.
( 3 ) Europa-Parlamentets udtalelse af 16. november 1995 (EFT nr. C 323 af 4. 12. 1995, s. 106), Rådets fælles holdning af 28. marts 1996 (EFT nr. C 134 af 6. 5. 1996, s. 30) og Europa-Parlamentets afgørelse af 16. juli 1996 (EFT nr. C 261 af 9. 9. 1996).
( 4 ) EFT nr. L 240 af 24. 8. 1992, s. 1.
( 5 ) EFT nr. L 240 af 24. 8. 1992, s. 8. Forordningen er ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.
( 6 ) EFT nr. L 240 af 24. 8. 1992, s. 15.
( 7 ) EFT nr. C 309 af 5. 11. 1994, s. 2.
( 8 ) EFT nr. C 56 af 6. 3. 1995, s. 28.
( 9 ) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).
( 10 ) Såfremt disse tjenester ikke varetages af lufttrafiktjenesten.
( 11 ) Såfremt disse tjenester ikke varetages af lufttrafiktjenesten.
( 12 ) Såfremt disse tjenester ikke varetages af lufttrafiktjenesten.