EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 01990D0424-20080901
Council Decision of 26 June 1990 on expenditure in the veterinary field (90/424/EEC)
Consolidated text: Rådets beslutning af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (90/424/EØF)
Rådets beslutning af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (90/424/EØF)
No longer in force
1990D0424 — DA — 01.09.2008 — 017.001
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
RÅDETS BESLUTNING af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (EFT L 224, 18.8.1990, p.19) |
Ændret ved:
|
|
Tidende |
||
No |
page |
date |
||
L 66 |
18 |
13.3.1991 |
||
L 356 |
1 |
24.12.1991 |
||
L 187 |
45 |
7.7.1992 |
||
L 243 |
27 |
25.8.1992 |
||
L 62 |
38 |
15.3.1993 |
||
L 62 |
69 |
15.3.1993 |
||
L 203 |
34 |
13.8.1993 |
||
L 36 |
15 |
8.2.1994 |
||
L 168 |
31 |
2.7.1994 |
||
L 160 |
103 |
26.6.1999 |
||
L 3 |
27 |
6.1.2001 |
||
L 203 |
16 |
28.7.2001 |
||
L 122 |
1 |
16.5.2003 |
||
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2003/99/EF af 17. november 2003 |
L 325 |
31 |
12.12.2003 |
|
L 29 |
37 |
2.2.2006 |
||
L 328 |
57 |
24.11.2006 |
||
L 363 |
1 |
20.12.2006 |
||
L 397 |
22 |
30.12.2006 |
||
L 224 |
11 |
22.8.2008 |
Berigtiget ved:
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980, s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1). |
RÅDETS BESLUTNING
af 26. juni 1990
om visse udgifter på veterinærområdet
(90/424/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og
ud fra følgende betragtnigner:Levende dyr og produkter af animalsk oprindelse er opført på listen over produkter i Traktatens bilag II; husdyrbrug og afsætning af animalske produkter er en indkomstkilde for en stor del af landbrugsbefolkningen;
en rationel udvikling af denne sektor og en forbedring af dens produktivitet kan opnås ved, at der indføres veterinærforanstaltninger, som tager sigte på at beskytte og bedre folkesundheden og dyresundheden i Fællesskabet;
bestræbelserne på at nå dette mål nødvendiggør, at der ydes fællesskabsstøtte til aktiviteter, der er igangsat eller skal igangsættes;
Fællesskabet vedtager foranstaltninger med henblik på gradvis oprettelse af det indre marked i løbet af perioden indtil den 31. december 1992;
i forbindelse hermed bør Fællesskabet bidrage finansielt til, at alvorlige smitsomme sygdomme udryddes hurtigst muligt;
det er også nødvendigt, at forekomst af zoonoser, der er til fare for menneskers sundhed, forebygges og mindskes ved hjælp af hensigtsmæssige kontrolforanstaltninger;
den nye kontrolstrategi forudsætter, at kontrollen ved de indre grænser afskaffes, og at kontrolsystemet for produkter fra tredjelande harmoniseres; det forekommer hensigtsmæssigt at lette gennemførelsen af denne strategi ved, at Fællesskabet yder et finansielt bidrag til igangsættelsen og udviklingen af den nye ordning;
harmoniseringen af essentielle krav hvad angår beskyttelse af folkesundheden, beskyttelse af dyresundheden og beskyttelse af dyr forudsætter, at der udpeges EF-referencelaboratorier og gennemføres tekniske og videnskabelige aktioner; der bør ydes et finansielt bidrag fra Fællesskabet; især når det gælder beskyttelsen af dyr, er det ønskeligt, at der oprettes en database for at indsamle, lagre og sprede de fornødne oplysninger;
der ydes allerede støtte fra Fællesskabet til finansiering af fællesskabsforanstaltninger til udryddelse af visse dyresygdomme; i den forbindelse kan nævnes Rådets direktiv 77/391/EØF af 17. maj 1977 om indførelse af en fællesskabsaktion med henblik på udryddelse af brucellose, tuberkulose og leukose hos kvæg ( 4 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 ( 5 ), Rådets direktiv 82/400/EØF af 14. juni 1982 om ændring af direktiv 77/391/EØF og om indførelse af en supplerende fællesskabsaktion med henblik på udryddelse af brucellose, tuberkulose og leukose hos kvæg ( 6 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85, Rådets beslutning 89/145/EØF af 20. februar 1989 om indførelse af en EF-finansieringsforanstaltning til udryddelse af oksens smitsomme lungesyge (PPCB) i Portugal ( 7 ), Rådets beslutning 80/1096/EØF af 11. november 1980 om en finansiel aktion fra Fællesskabets side med henblik på udryddelse af klassisk svinepest ( 8 ), senest ændret ved beslutning 87/488/EØF ( 9 ), Rådets beslutning 86/649/EØF af 16. december 1986 om indførelse af en finansiel fællesskabsforanstaltning til udryddelse af afrikansk svinepest i Portugal ( 10 ), ændret ved beslutning 89/577/EØF ( 11 ), Rådets beslutning 86/650/EØF af 16. december 1986 om indførelse af en finansiel fællesskabsforanstaltning til udryddelse af afrikansk svinepest i Spanien ( 12 ) og Rådets beslutning 89/455/EØF af 24. juli 1989 om indførelse af en fællesskabsforanstaltning til oprettelse af pilotprojekter for bekæmpelse af rabies med henblik på at udrydde og forebygge sygdommen ( 13 ); Fællesskabets deltagelse i finansieringen af udryddelsen af hver enkelt af de ovenfor nævnte sygdomme skal fortsat være som fastsat i den relevante beslutning; for så vidt angår den supplerende aktion med henblik på udryddelse af brucellose, tuberkulose og leukose hos kvæg, som er fastlagt ved Rådets beslutning 87/58/EØF ( 14 ), forekommer det imidlertid berettiget at give mulighed for at øge Fællesskabets tilskud indtil 50 % af medlemsstaternes udgifter i forbindelse med nedslagning;
det er vigtigt at vedtage en finansiel foranstaltning fra Fællesskabets side til udryddelse og overvågning af visse dyresygdomme; alle Fællesskabets finansielle foranstaltninger til udryddelse og overvågning af dyresygdomme, som indebærer obligatoriske udgifter over Fællesskabets budget, bør samles under ét afsnit;
det bør overlades til Kommissionen at træffe de nødvendige gennemførelsesforanstaltninger —
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
I denne beslutning fastsættes de nærmere vilkår for Fællesskabets finansielle deltagelse i
— specifikke veterinærforanstaltninger
— kontrolforanstaltninger på veterinærområdet
— programmer for udryddelse, bekæmpelse og overvågning af dyresygdomme og zoonoser.
Denne beslutning er ikke til hinder for, at visse medlemsstater kan modtage et tilskud fra Fællesskabet på over 50 % i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88 af 24. juni 1988 om strukturfondenes opgaver og effektivitet samt om samordningen af deres interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter ( 15 ).
AFSNIT 1
SPECIFIKKE VETERINÆRFORANSTALTNINGER
Artikel 2
De specifikke veterinærforanstaltninger omfatter:
— aktioner af hastende karakter
— bekæmpelse af mund- og klovesyge
— foranstaltninger til dyrebeskyttelse
— tilskud til nationale foranstaltninger til udryddelse af visse sygdomme
— tekniske og videnskabelige foranstaltninger.
Kapitel 1
Aktioner af hastende karakter
Artikel 3
1. Denne artikel finder anvendelse i tilfælde af udbrud af en af følgende sygdomme på en medlemsstats område:
— kvægpest
— fåre- og gedepest
— smitsomt blæreudslæt hos svin
— bluetongue
— Teschener syge
▼M15 —————
— fåre- og gedekopper
— Rift Valley fever
— lumpy skin disease
— afrikansk hestepest
— vesikulær stomatitis
— venezuelansk hesteencephalomyelitis.
— epizootisk hæmorragi hos hjorte.
— klassisk svinepest.
— afrikansk svinepest
— oksens ondartede lungesyge.
— epizootisk hæmatopoietisk nekrose hos fisk (EHN)
— epizootisk ulcerativt syndrom hos fisk (EUS)
— infektion med Bonamia exitiosa
— infektion med Perkinsus marinus
— infektion med Microcytos mackini
— taura-syndrom hos krebsdyr
— yellowhead hos krebsdyr.
2. Den pågældende medlemsstat får finansielt tilskud fra Fællesskabet til udryddelse af sygdommen på betingelse af, at de umiddelbart trufne foranstaltninger i det mindste omfatter isolering af bedriften, så snart mistanken om sygdommen opstår, og efter den officielle bekræftelse af denne til:
— nedslagning af dyr af modtagelige arter, som er angrebet eller smittet eller mistænkt for at være angrebet eller smittet, og destruktion af dyrene
— destruktion af kontamineret foder og kontaminerede materialer, såfremt disse ikke kan desinficeres i overensstemmelse med trejde led
— rengøring af, insektbekæmpelse på og desinfektion af bedriften og af materiel, der befinder sig på bedriften
— oprettelse af spærrezoner
— indførelse af egnede foranstaltninger, der kan forebygge risiko for smittespredning
— indførelse af et tidsrum, der skal hengå efter slagtningen, inden en ny besætning indsættes på bedriften
— hurtig og passende godtgørelsen til dyreejerne.
2a. Den pågældende medlemsstat får ligeledes finansielt tilskud fra Fællesskabet, når to eller flere medlemsstater ved udbrud af en af sygdommene i stk. 1 arbejder snævert sammen for at opnå kontrol med den pågældende epidemi, navnlig ved iværksættelse af en epidemiologisk undersøgelse og foranstaltninger til overvågning af sygdommen. Den specifikke finansielle deltagelse fra Fællesskabets side afgøres efter fremgangsmåden i artikel 41 med forbehold af de foranstaltninger, der er fastsat som led i de pågældende fælles markedsordninger.
3. Den pågældende medlemsstat underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne trufne foranstaltninger vedrørende anmeldelse og udryddelse og om resultaterne heraf. Situationen undersøges snarest muligt i Den Stående Veterinærkomité, der er nedsat ved afgørelse 68/361/EØF ( 16 ), i det følgende benævnt komitéen. Der træffes afgørelse om det specifikke finansielle tilskud fra Fællesskabet efter fremgangsmåden i artikel 41, uden at de foranstaltninger, der er fastlagt inden for rammerne af de pågældende fælles markedsordninger, berøres heraf.
4. Hvis det på grund af udviklingen i situationen i Fællesskabet viser sig at være nødvendigt at videreføre den i stk. 2 og artikel 3a omhandlede aktion, kan der efter proceduren i artikel 41 træffes en ny afgørelse om finansielt tilskud fra Fællesskabet, som kan ligge 50 % over det i stk. 5, første led, omhandlede. Når denne afgørelse træffes, kan der fastsættes foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat skal træffe for at sikre, at aktionen lykkes, herunder også andre foranstaltninger end dem, der er nævnt i stk. 2.
5. Med forbehold af de markedsstøtteforanstaltninger, der skal træffes inden for de fælles markedsordninger, skal det finansielle tilskud fra Fællesskabet, om nødvendigt opdelt i flere rater, udgøre:
— 50 % af medlemsstatens udgifter til at godtgøre ejerne for nedslagning og destruktion af dyr og eventuelt produkter derfra, for rengøring af, insektbekæmpelse på og desinfektion af bedrifter og materiel og for destruktion af det kontaminerede foder og de kontaminerede materialer, der er nævnt i stk. 2, andet led
— hvis der er truffet afgørelse om vaccination i henhold til stk. 4, 100 % af udgifterne til vaccine og op til 50 % af udgifterne til selve vaccinationen.
Artikel 3a
1. Denne artikel og artikel 3, stk. 3 og 4, finder anvendelse, hvis der udbryder aviær influenza på en medlemsstats område.
2. Den pågældende medlemsstat får finansielt tilskud fra Fællesskabet til udryddelse af aviær influenza, på betingelse af, at de i Rådets direktiv 2005/94/EF af 20. december 2005 om fællesskabsforanstaltninger til udryddelse af aviær influenza ( 17 ) fastsatte minimumsbekæmpelsesforanstaltninger er gennemført effektivt og fuldt ud i overensstemmelse med de relevante EF-retsforskrifter, og at der hurtigt er ydet passende godtgørelse til dyreejerne, hvis dyr af modtagelige arter, som er angrebet eller smittet eller mistænkt for at være angrebet eller smittet, er blevet aflivet.
3. Det finansielle tilskud fra Fællesskabet, om nødvendigt opdelt i flere rater, udgør:
— 50 % af medlemsstaternes udgifter til at godtgøre dyreejerne for aflivning af fjerkræ eller andre fugle i fangenskab og for værdien af de destruerede æg,
— 50 % af medlemsstatens udgifter i forbindelse med destruktion af dyr, destruktion af animalske produkter, rengøring og desinfektion af bedrifter og materiel, destruktion af det kontaminerede foder og destruktion af kontaminerede materialer, såfremt disse ikke kan desinficeres,
— 100 % af udgifterne til vaccine og 50 % af udgifterne til selve vaccinationen, hvis der er truffet afgørelse om nødvaccination i henhold til artikel 54 i direktiv 2005/94/EF.
Artikel 3b
Efter procedurerne i artikel 3, stk. 3, 4 og 5, i denne beslutning kan medlemsstaterne inden for de operationelle programmer, der oprettes i henhold til artikel 17 i Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om en europæisk fiskerifond ( 18 ), afsætte midler til udryddelse af de eksotiske sygdomme hos akvakulturdyr, der er anført i artikel 3, stk. 1, i denne beslutning, forudsat at minimumsforanstaltningerne til udryddelse og bekæmpelse af sygdomme fastsat i kapitel V, afdeling 3, i Rådets direktiv 2006/88/EF af 24. oktober 2006 om dyresundhedsbestemmelser for akvakulturdyr og produkter deraf og om forebyggelse og bekæmpelse af visse sygdomme hos vanddyr ( 19 ) er overholdt.
Artikel 4
1. Artikel 3 finder også anvendelse, når der er tale om at imødegå alvorlige sundhedsmæssige situationer i Unionen, der skyldes de i artikel 3, stk. 1, omhandlede sygdomme, også selv om det område, hvor sygdommen bryder ud, er omfattet af en plan for udryddelse af sygdommen i overensstemmelse med artikel 24.
2. Hvis der udbryder Newcastle-disease på en medlemsstats område, finder artikel 3 anvendelse.
Medmindre Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 41 på visse betingelser og for en begrænset periode og et begrænset område giver tilladelse til, at der anvendes vaccination, ydes der dog ikke finansielt tilskud til levering af vaccine og til gennemførelse af vaccinationen.
3. Bestemmelserne i artikel 3, undtagen stk. 2, fjerde led, og stk. 5, andet led, finder anvendelse ved forekomst af en zoonose, der er nævnt i direktiv 92/117/EØF, hvis denne forekomst udgør en umiddelbar risiko for den offentlige sundhed. I forbindelse med vedtagelsen af den afgørelse, der er omhandlet i artikel 3, stk. 3, skal det fastslås, om denne betingelse er opfyldt.
Artikel 5
1. Efter fremgangsmåden i artikel 41 tilføjer Kommissionen på begæring af en medlemsstat en eksotisk sygdom, som obligatorisk skal anmeldes, og som kan udgøre en fare for Fællesskabet, på listen i artikel 3, stk. 1.
2. Listen i artikel 3, stk. 1, kan efter proceduren i artikel 41 suppleres alt efter, hvorledes situationen udvikler sig, med henblik på at indføje sygdomme, der er anmeldelsespligtige efter Rådets direktiv 82/894/EØF af 21. december 1982 om anmeldelse af dyresygdomme indenfor Fællesskabet ( 20 ), og sygdomme, der kan overføres til akvakulturdyr. Listen kan også ændres eller begrænses for at tage hensyn til de fremskridt, der er sket i forbindelse med EF-foranstaltninger til bekæmpelse af visse sygdomme.
3. Artikel 3, stk. 2, kan suppleres eller ændres efter fremgangsmåden i artikel 41, især for at tage hensyn til optagelsen af nye sygdomme på listen i artikel 3, stk. 1, de indhøstede erfaringer eller vedtagelsen af fællesskabsbestemmelserne for sygdomsbekæmpelse.
Artikel 6
1. Hvis en medlemsstat trues direkte af udbrud eller udvikling på et tredjelands eller en medlemsstats område af en af de i artikel 3, stk. 1, artikel 3a, stk. 1, artikel 4, stk. 1 og 2, artikel 11, stk. 1, eller i bilaget omhandlede sygdomme, giver den Kommissionen og de øvrige medlemsstater meddelelse om, hvilke foranstaltninger den agter at træffe for at beskytte sig.
2. Situationen undersøges hurtigst muligt i den i artikel 41 omhandlede komité. Efter fremgangsmåden i samme artikel kann der træffes afgørelse om vedtagelse af enhver for situationen relevant foranstaltning, herunder især oprettelse af en vaccinationsstødpudezone, og om ydelse af et finansielt tilskud fra Fællesskabet til de foranstaltninger, der anses for at være nødvendige for, at den indledte aktion lykkes.
3. I den i stk. 2 omhandlede afgørelse fastsættes de støtteberettigede udgifter og Fællesskabets finansielle tilskud.
Artikel 7
1. Fællesskabet kan på anmodning fra en medlemsstat beslutte at oprette lagre af biologiske produkter til bekæmpelse af de sygdomme, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, ►M15 artikel 3a, stk. 1, ◄ artikel 4, stk. 1 (vacciner, standardiserede virusserotyper, diagnostiske sera), og, med forbehold af den i artikel 14, stk. 2, i Rådets direktiv 85/511/EØF af 18. november 1985 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge og artikel 11, stk. 1 i denne Beslutning.
2. Den i stk. 1 omhandlede aktion og reglerne for dens gennemførelse, især hvad angår valg, produktion, oplagring, transport og anvendelse af sådanne lagre, samt Fællesskabets finansielle tilskud fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 41.
Artikel 8
1. Hvis forekomsten eller udviklingen i et trejdeland af en af de i artikel 3, stk. 1, ►M15 artikel 3a, stk. 1, ◄ artikel 4, stk. 1, artikel 5, stk. 1, eller artikel 11, stk. 1, omhandlede sygdomme kan være til fare for Fællesskabet, kan dette yde støtte til dette tredjelands foranstaltninger til bekæmpelse af sygdommen ved at levere vaccine eller ved at finansiere fremskaffelsen heraf.
2. Den i stk. 1 omhandlede aktion, reglerne for dens gennemførelse, de betingelser, der kan fastsættes for den, og det finansielle tilskud fra Fællesskabet fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 41.
Artikel 9
1. Fællesskabet foretager i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder kontrol på stedet for ud fra et veterinærmæssigt synspunkt at sikre anvendelsen af de vedtagne foranstaltninger.
2. Medlemsstaterne tager alle de nødvendige skridt til at lette denne kontrol og især at sørge for, at de sagkyndige på begæring kan få alle de oplysninger og dokumenter, der er nødvendige for at kunne vurdere, om aktionerne gennemføres.
3. De almindelige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel, især hvad angår hyppigheden af og metoderne til gennemførelse af den i stk. 1 omhandlede kontrol, udpegning af veterinærsagkyndige og den procedure, de skal følge ved udarbejdelsen af deres rapport, fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 41.
Artikel 10
Der træffes hvert år som led i budgetproceduren afgørelse om de nødvendige bevillinger til de aktioner, der er anført i dette kapitel.
Artikel 10a
Der gives ikke EF-tilskud, hvis det samlede beløb for foranstaltningen er under 10 000 ECU.
Kapitel 2
Bekæmpelse af mund- og klovesyge
Artikel 11
1. Denne artikel finder anvendelse i tilfælde af udbrud af mund- og klovesyge på en medlemsstats område.
2. Den pågældende medlemsstat får finansielt tilskud fra Fællesskabet til udryddelse af mund- og klovesyge på betingelse af, at de i artikel 3, stk. 2, fastsatte foranstaltninger og de relevante bestemmelser i Rådets direktiv 85/511/EØF ( 21 ), senest ændret ved direktiv 90/423/EØF ( 22 ) omhandlede afgørelse, omgående tages i anvendelse.
3. Bestemmelserne i artikel 3, stk. 3, finder anvendelse.
4. Med forbehold af de foranstaltninger, der skal træffes inden for rammerne af de fælles markedsordninger for at støtte markedet, er det finansielle tilskud i medfør af denne beslutning lig med 60 % af medlemsstatens udgifter
a) til at godtgøre ejerne for
i) nedslagning og destruktion af dyr
ii) destruktion af mælk
iii) rengøring og desinfektion af bedrifter
iv) destruktion af kontamineret foder og af de kontaminerede materialer hvis disse ikke kan desinficeres
v) opdrætternes tab som følge af restriktioner, i markedsføringen af avlsdyr eller dyr til opfedning som følge af genindførelse af nødvaccination efter artikel 13, stk. 3, næstsidste led, i direktiv 85/511/EØF
b) eventuel transport af kroppe til forarbejdningsanlæg
c) enhver anden foranstaltning, der er nødvendig for at udrydde sygdommen på udbrudsstedet.
Kommissionen fastlægger efter fremgangsmåden i artikel 41 arten af de andre foranstaltninger, der er nævnt under litra c), og hvortil Fællesskabet kan yde det nævnte finansielle tilskud, samt de tilfælde hvor litra a) finder anvendelse.
5. For første gang inden for 45 dage efter, at det første udbrud af mund- og klovesyge er officielt bekræftet, og derefter afhængig af, hvorledes situationen udvikler sig, gennemgås situationen på ny i den i artikel 41 omhandlede komité. Ved denne gennemgang tages der både hensyn til den veterinære situation og til de omtrentlige udgifter, der allerede er afholdt eller skal afholdes. Efter denne gennemgang kan der træffes en ny afgørelse om finansielt tilskud fra Fællesskabet, som kan ligge 60 % over det i stk. 4 nævnte, efter fremgangsmåden i artikel 41. I denne afgørelse fastsættes de støtteberettigede udgifter og Fællesskabets finansielle tilskud. Når denne afgørelse træffes, kan der desuden fastsættes foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat skal træffe for at sikre, at aktionen lykkes, herunder også andre foranstaltninger end dem, der er omhandlet i stk. 2.
6. Uanset stk. 4 fastsættes Fællesskabets særlige finansielle tilskud til de i stk. 4 omhandlede foranstaltninger dog til 70 % indtil ►M9 den 1. januar 1998 ◄ .
Artikel 12
Der kan ydes fællesskabsstøtte til enhver aktion til bekæmpelse af mund- og klovesyge uden for Fællesskabet, som Fællesskabet har truffet beslutning om, herunder navnlig til de aktioner, der er vedtaget i medfør af artikel 6 og 8.
Artikel 13
Aktionerne samt reglerne for gennemførelse af de i artikel 12 omhandlede aktioner, de betingelser, der kan fastsættes for dem, og Fællesskabets finansielle tilskud fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 42.
Artikel 14
Der kan ydes fællesskabsstøtte til tilvejebringelse af en fællesskabsreserve af mund- og klovesygevaccine, som omhandlet i artikel 14, stk. 2, i direktiv 85/511/EØF.
Størrelsen af Fællesskabets finansielle tilskud og de betingelser, der kan fastsættes herfor, fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 42.
Artikel 15
Der træffes hvert år som led i budgetproceduren afgørelse om de nødvendige bevillinger til de i artikel 12, 13 og 14 anførte aktioner.
Hvis et alvorligt udbrud af mund- og klovesyge medfører udgifter i henhold til dette kapitel, der overstiger bevillingerne i første afsnit, træffer Kommissionen inden for rammerne af sine beføjelser de nødvendige foranstaltninger eller forelægger de nødvendige forslag for budgetmyndigheden for at sikre, at de finansielle forpligtelser i artikel 11 kan opfyldes.
▼M10 —————
Kapitel 3
Informationspolitik vedrørende dyresundhed, dyrevelfærd og fødevaresikkerhed
Artikel 16
Fællesskabet bidrager finansielt til at etablere en informationspolitik vedrørende dyresundhed, dyrevelfærd og fødevaresikkerhed for animalske produkter, herunder:
a) etablering og udvikling af informationsværktøjer, herunder en hensigtsmæssig database, til
i) indsamling og lagring af alle oplysninger om EF-retsforskrifter vedrørende dyresundhed, dyrevelfærd og fødevaresikkerhed for animalske produkter
ii) formidling af de i nr. i) omhandlede oplysninger til de kompetente myndigheder, producenterne og forbrugerne eventuelt under hensyn til grænseflader med nationale databaser
b) gennemførelse af de undersøgelser, der er nødvendige for at udarbejde og udvikle retsforskrifter vedrørende dyrevelfærd.
Artikel 17
De i artikel 16 omhandlede aktioner, reglerne for deres gennemførelse og Fællesskabets finansielle tilskud fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 41.
Artikel 18
Der træffes hvert år som led i budgetproceduren afgørelse om de nødvendige bevillinger til de i dette kapitel anførte aktioner.
Kapitel 4
Tekniske og videnskabelige foranstaltninger
Article 19
Kommissionen kan iværksætte eller bistå medlemsstaterne eller internationale organisationer ved iværksættelsen af de tekniske og videnskabelige foranstaltninger, der er nødvendige for at udvikle Fællesskabets veterinærbestemmelser og for at udvikle undervisning og uddannelse på veterinærområdet.
Artikel 20
►C1 De i artikel 19 omhandlede aktioner, reglerne for ◄ deres gennemførelse og Fællesskabets finansielle tilskud fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 41.
Artikel 21
Der træffes hvert år som led i budgetproceduren afgørelse om de nødvendige bevillinger til de i dette kapitel anførte aktioner.
AFSNIT II
Programmer for udryddelse af, kontrol med og overvågning af dyresygdomme og zoonoser
Artikel 22
1. Fællesskabets finansielle tilskud til udryddelse af brucellose, tuberkulose og leukose hos kvæg er fastsat i følgende retsakter, jf. dog bestemmelserne i artikel 25 stk. 1:
— direktiv 77/391/EØF
— direktiv 82/400/EØF
— beslutning 87/58/EØF.
2. Fællesskabets finansielle tilskud til udryddelse af oksens smitsomme lungesyge er fastsat i beslutning 89/145/EØF.
Artikel 23
1. Fællesskabets finansielle tilskud til udryddelse af klassisk svinepest er fastsat i beslutning 80/1096/EØF.
2. Fællesskabets finansielle tilskud til udryddelse af afrikansk svinepest er fastsat i
— beslutning 86/649/EØF
— beslutning 86/650/EØF
— Rådets beslutning 90/217/EØF af 25. april 1990 om finansiel støtte fra Fællesskabet til udryddelse af afrikansk svinepest på Sardinien ( 23 ).
3. Fællesskabets finansielle tilskud til udryddelse af brucellose hos får er fastsat i Rådets beslutning 90/242/EØF af 21. maj 1990, om indførelse af en EF-finansieringsforanstaltning til udryddelse af brucellose hos får og geder ( 24 ).
4. Fællesskabets finansielle tilskud til udryddelse af infektiøs haematopoietisk nekrose fastsættes inden den 31. december 1990 i en rådsbeslutning om indførelse af en EF-finansieringsforanstaltning til udryddelse af infektiøs haematopoietisk nekrose hos laksefisk i Fællesskabet.
Artikel 24
1. Der indføres en EF-finansieringsforanstaltning til godtgørelse af medlemsstaternes udgifter til finansiering af nationale programmer for udryddelse, bekæmpelse og overvågning af de dyresygdomme og zoonoser, der er opført på listen i bilaget (i det følgende benævnt »programmer«).
Listen i bilaget kan ændres efter proceduren i artikel 41, især i forbindelse med nye sygdomme, der udgør en risiko for dyresundheden og — indirekte — for folkesundheden eller på baggrund af ny epidemiologisk eller videnskabelig dokumentation.
2. Senest den 30. april hvert år forelægger medlemsstaterne Kommissionen de årlige eller flerårige programmer, som skal iværksættes i det følgende år, og som de ønsker at få EF-tilskud til.
Programmer, der forelægges efter den 30. april, kan ikke komme i betragtning med hensyn til tilskud i det følgende år.
Programmer, der forelægges af medlemsstaterne, skal mindst indeholde følgende:
a) en beskrivelse af den epidemiologiske situation med hensyn til sygdommen før programmets begyndelsestidspunkt
b) en beskrivelse og afgrænsning af det geografiske og administrative område, hvor programmet gennemføres
c) programmets forventede varighed, de foranstaltninger, der skal anvendes, og det mål, der skal være nået ved dets udløb
d) en analyse af de anslåede udgifter til og det forventede udbytte af programmet.
De detaljerede kriterier, også de kriterier, der involverer mere end én medlemsstat, vedtages efter proceduren i artikel 41.
I hvert flerårigt program, der forelægges af medlemsstaten, skal de oplysninger, der kræves i henhold til de i dette stykke omhandlede kriterier, allerede fremlægges for hvert af de år, programmet varer.
3. Kommissionen kan anmode en medlemsstat om at forelægge et flerårigt program eller eventuelt forlænge varigheden af et allerede forelagt etårigt program, hvis flerårig programmering anses for at være nødvendig for at sikre en mere effektiv udryddelse, bekæmpelse og overvågning af en bestemt sygdom, især på baggrund af potentielle trusler mod dyresundheden og — indirekte — mod folkesundheden.
Kommissionen kan koordinere de regionale programmer, der involverer mere end én medlemsstat, i samarbejde med de pågældende medlemsstater.
4. Kommissionen vurderer de programmer, der forelægges af medlemsstaterne, ud fra et veterinært og et økonomisk synspunkt.
Medlemsstaterne giver Kommissionen alle relevante supplerende oplysninger, som sidstnævnte finder påkrævet for at kunne vurdere programmet.
Perioden for indsamling af samtlige oplysninger om programmerne afsluttes hvert år den 15. september.
5. Senest den 30. november hvert år godkendes følgende efter proceduren i artikel 42:
a) programmerne, eventuelt ændret for at tage hensyn til den vurdering, der er omhandlet i stk. 4
b) EF-tilskuddets størrelse
c) maksimumsbeløbet for EF-tilskuddet
d) eventuelle betingelser for ydelse af EF-tilskuddet.
Programmer godkendes for en periode på højst seks år.
6. Ændringer i programmerne godkendes efter proceduren i artikel 42.
7. For hvert godkendt program forelægger medlemsstaterne Kommissionen følgende:
a) foreløbige tekniske og økonomiske rapporter
b) en detaljeret teknisk årsrapport med en vurdering af de opnåede resultater og et detaljeret regnskab over udgifterne i det foregående år, som indsendes senest den 30. april hvert år.
8. Betalingsanmodninger, der vedrører udgifter afholdt af en medlemsstat til et bestemt program i det foregående år, indsendes til Kommissionen senest den 30. april.
Hvis fristen for indsendelse af betalingsanmodninger overskrides, nedsættes EF-tilskuddet med 25 % den 1. juni, 50 % den 1. august, 75 % den 1. september og 100 % den 1. oktober i det pågældende år.
Senest den 30. oktober hvert år træffer Kommissionen afgørelse om EF-støtten under hensyntagen til de tekniske og økonomiske rapporter, der er forelagt af den pågældende medlemsstat i henhold til stk. 7.
9. Kommissionens eksperter kan foretage kontrol på stedet i samarbejde med den kompetente myndighed, i det omfang det er nødvendigt for at sikre en ensartet anvendelse af denne beslutning i overensstemmelse med artikel 45 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes ( 25 ).
Kommissionens eksperter kan ved gennemførelsen af denne kontrol bistås af en ekspertgruppe nedsat efter proceduren i artikel 41.
10. Gennemførelsesbestemmelser til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 41.
11. Medlemsstaterne kan inden for de operationelle programmer, der oprettes i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1198/2006 ( 26 ), afsætte midler til udryddelse af de sygdomme hos akvakulturdyr, der er anført i bilaget.
Midlerne afsættes efter procedurerne i denne artikel med følgende ændringer:
a) Støttesatsen skal være i overensstemmelse med støttesatsen i forordning (EF) nr. 1198/2006
b) stk. 8 i denne artikel finder ikke anvendelse.
Udryddelsen gennemføres i henhold til artikel 38, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/88/EF af 24. oktober 2006 om dyresundhedsbestemmelser for akvakulturdyr og produkter deraf og om forebyggelse og bekæmpelse af visse sygdomme hos vanddyr ( 27 ) eller inden for rammerne af et udryddelsesprogram, der oprettes, godkendes og gennemføres i henhold til artikel 44, stk. 2, i nævnte direktiv.
13. For programmer, der skal gennemføres af Bulgarien og Rumænien i løbet af 2007, finder datoerne 1. juni angivet i stk. 3, 15. juli og 1. september angivet i stk. 4 samt 15. oktober angivet i stk. 5 ikke anvendelse.
13. Medlemsstaterne kan inden for de operationelle programmer, der oprettes i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1198/2006, afsætte midler til udryddelse af de eksotiske sygdomme hos akvakulturdyr, der er anført i bilaget.
Midlerne afsættes efter procedurerne i denne artikel med følgende ændringer:
a) Støttesatsen skal være i overensstemmelse med støttesatserne i forordning (EF) nr. 1198/2006.
b) Stk. 8 og 9 i denne artikel finder ikke anvendelse.
Udryddelsen gennemføres i henhold til artikel 38, stk. 1, i direktiv 2006/88/EF eller inden for rammerne af et udryddelsesprogram, der oprettes, godkendes og gennemføres i henhold til artikel 44, stk. 2, i nævnte direktiv.
Artikel 25
1. Uanset artikel 22, 23 og 24 fastsætter Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 41 omfanget af Fællesskabets finansielle tilskud til programmer i forbindelse med de i de pågældende artikler omhandlede sygdomme til 50 % af medlemsstaternes udgifter i form af godtgørelse til ejerne for nedslagning af dyr på grund af de pågældende sygdomme.
2. Efter anmodning fra en medlemsstat gennemgår Kommissionen situationen på ny i Den Stående Veterinærkomité for så vidt angår de i artikel 22, 23 og 24 omhandlede sygdomme. Ved den fornyede gennemgang tages der både hensyn til den veterinærmæssige situation og til evalueringen af de udgifter, for hvilke der allerede er indgået eller skal indgås forpligtelser. Efter denne gennemgang kan der efter fremgangsmåden i artikel 42 træffes en ny beslutning om finansielt tilskud fra Fællesskabet, som kan overstige 50 % af medlemsstaternes udgifter til at godtgøre ejerne for nedslagning af dyr på grund af den pågældende sygdom.
I forbindelse med vedtagelsen af denne beslutning kan der træffes enhver anden nødvendig foranstaltning, som den berørte medlemsstat skal iværksætte for at sikre, at aktionen virker efter hensigten.
3. Dog kan Fællesskabets finansielle tilskud til programmer, der godkendes i 1994, udgøre mindre end 50 %.
4. Rådet, som træffer agørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, tager senest den 31. december 1995 denne artikel op til revision på baggrund af den indvundne erfaring og målsætningerne for gennemførelsen af det indre marked.
Artikel 26
Fællesskabets budgetmæssige forpligtelser i forbindelse med medfinansieringen af programmerne indgås årligt. Udgiftsforpligtelserne i forbindelse med de flerårige programmer indgås i overensstemmelse med artikel 76, stk. 3, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget ( 28 ). For flerårige programmer indgås den første budgetmæssige forpligtelse, når programmerne er godkendt. Hver efterfølgende forpligtelse indgås af Kommissionen på grundlag af afgørelsen om at yde tilskud, jf. artikel 24, stk. 5.
AFSNIT III
VETERINÆRKONTROL
Artikel 27
Fællesskabet medvirker til at øge veterinærkontrollens effektivitet ved:
— at yde finansiel støtte til forbindelses- og referencelaboratorier
— at yde et finansielt tilskud til indførelse af kontrol til forebyggelse af zoonoser
— at yde et finansielt tilskud til indførelse af en ny kontrolstrategi som led i gennemførelsen af det indre marked.
Kapitel 1
Forbindelses- og referencelaboratorier
Artikel 28
1. Der kan ydes fællesskabsstøtte til ethvert forbindelses- eller referencelaboratorium, der er udpeget som sådant i overensstemmelse med Fællesskabets veterinærbestemmelser, og som udfører de opgaver og opfylder de krav, der er fastlagt heri.
2. Reglerne for ydelse af den i stk. 1 omhandlede støtte, de betingelser, der kan fastsættes for den, og støttebeløbet fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 41.
3. Der træffes hvert år afgørelse om de nødvendige bevillinger til de i dette kapitel anførte aktioner som led i budgetproceduren.
Kapitel 2
Kontrol med zoonoser
▼M18 —————
▼M9 —————
▼M18 —————
Kapitel 3
Ny kontrolstrategi
Artikel 34
1. Hver enkelt medlemsstat opstiller et program for udveksling af personale, der arbejder i veterinærsektoren.
2. ►C1 I Den Stående Veterinærkomité koordinerer Kommissionen ◄ udvekslingsprogrammerne sammen med medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne træffer alle de nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af de koordinerede udvekslingsprogrammer.
4. Hvert år gennemgås programmernes afvikling i komitéen på grundlag af rapporter fra medlemsstaterne.
5. Medlemsstaterne tager hensyn til de indhøstede erfaringer for at forbedre og udbygge udvekslingsprogrammerne.
6. Der kan ydes finansiel støtte fra Fællesskabet for at muliggøre en effektiv gennemførelse af udvekslingsprogrammerne, navnlig gennem supplerende uddannelseskurser som nævnt i artikel 36, stk. 1. Fællesskabets finansielle tilskud og de betingelser, der kan fastsættes for det, fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 41.
7. Artikel 20 og 21 finder anvendelse i forbindelse med denne artikel.
Artikel 35
Artikel 34, stk. 6 og 7, finder anvendelse på de programmer, som skal udarbejdes i medfør af artikel 19 i Rådets direktiv 89/662/EØF af11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelsen af det indre marked ( 29 ) med henblik på tilrettelæggelsen af veterinærkontrollen ved de ydre grænser med produkter fra tredjelande, der føres ind i Fællesskabet.
Artikel 36
1. Kommissionen kan enten direkte eller ved de kompetente nationale myndigheders mellemkomst tilrettelægge genopfriskningskurser eller møder for personale i medlemsstaterne, navnlig det personale, der har ansvaret for den i artikel 35 nævnte kontrol.
Disse genopfriskningskurser eller møder kan afhængigt af de foreliggende muligheder på anmodning af de kompetente myndigheder og efter godkendelse fra Kommissionen åbnes for adgang for personale fra tredjelande, som har indgået samarbejdsaftaler med Unionen på veterinærkontrolområdet, samt for veterinærvidenskabelige kandidater, der ønsker at supplere deres uddannelse inden for fællesskabslovgivning.
2. Enkelthederne ved tilrettelæggelsen af de i stk. 1 omhandlede aktioner og Fællesskabets finansielle tilskud fastlægges af Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 41.
Artikel 37
1. Der kan ydes finansiel støtte fra Fællesskabet til indførelsen af systemer for identifikation af dyrene og for underretning om sygdomme som led i reglerne om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med levende dyr med henblik på gennemførelsen af det indre marked.
2. Enkelthederne ved tilrettelæggelsen af den i stk. 1 omhandlede aktion og Fællesskabets finansielle tilskud fastlægges af Kommissionen efter høring af komitéen.
Artikel 37a
1. Der kan ydes tilskud fra Fællesskabet til datamatisering af veterinærprocedurerne vedrørende:
a) handel inden for Fællesskabet med og import af levende dyr og animalske produkter
b) hosting, forvaltning og vedligeholdelse af integrerede edb-veterinærsystemer, herunder grænseflader med nationale databaser, hvor det er relevant.
2. De nærmere bestemmelser vedrørende den i stk. 1 omhandlede foranstaltning og omfanget af Fællesskabets medfinansiering fastsættes efter fremgangsmåden i artikel 41.
Artikel 38
1. Skulle en medlemsstat af strukturelle eller geografiske årsager få problemer med personale eller infrastruktur ved iværksættelsen af den nye kontrolstrategi som led i gennemførelsen af det indre marked for levende dyr og animalske produkter, kan den i en overgangsperiode få gradvis aftagende finansiel bistand fra Fællesskabet.
2. Den pågældende medlemsstat forelægger Kommissionen et nationalt program for forbedring af sit kontrolsystem ledsaget af de fornødne finansielle oplysninger.
3. Artikel 24, stk. 3 til 11, finder anvendelse i forbindelse med denne artikel.
Artikel 39
Der træffes hvert år som led i budgetproceduren afgørelse om de nødvendige bevillinger til de i dette kapitel anførte aktioner.
AFNSIT IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
▼M10 —————
Artikel 40a
De udgifter, der finansieres i medfør af denne beslutning, forvaltes direkte af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 98, stk. 2, i finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget ( 30 ).
Artikel 41
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed nedsat ved artikel 58 i forordning (EF) nr. 178/2002 ( 31 ).
2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF ( 32 ).
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 42
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.
2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til 15 dage.
Artikel 43
1. Rådets beslutning 77/97/EØF af 21. december 1976 om Fællesskabets finansiering af visse veterinære aktioner af hastende karakter ( 33 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85, ophæves med virkning fra meddelelsen af denne beslutning.
Kommissionen fastlægger efter fremgangsmåden i artikel 41 de nærmere bestemmelser for afholdelsen af udgifterne til vaccination mod afrikansk hestepest foretaget fra den 1. september 1989.
2. Gennemførelsesbestemmelser, der er vedtaget i henhold til beslutning 77/97/EØF, er dog fortsat gældende.
Artikel 43a
Kommissionen forelægger hvert fjerde år Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om dyresundhedssituationen og omkostningseffektiviteten af gennemførelsen af programmerne i de forskellige medlemsstater, herunder nærmere angivelse af de vedtagne kriterier.
Artikel 44
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
BILAG
Dyresygdomme og zoonoser
— Kvægtuberkulose
— Kvægbrucellose
— Fåre- og gedebrucellose (B. melitensis)
— Bluetongue i endemiske områder eller højrisikoområder
— Afrikansk svinepest
— Smitsomt blæreudslæt hos svin
— Klassisk svinepest
— Miltbrand
— Oksens ondartede lungesyge
— Aviær influenza
— Rabies
— Echinokokkose
— Transmissible spongiforme encephalopatier (TSE)
— Campylobacteriose
— Listeriose
— Salmonellose (zoonotisk salmonella)
— Trikinose
— Verotoksinproducerende E. coli
— Egtvedsyge (VHS)
— Infektiøs hæmatopoietisk nekrose (IHN)
— Koi herpesvirus-sygdom (KHV)
— Infektiøs lakseanæmi (ISA)
— Infektion med Marteilia refringens
— Infektion med Bonamia ostreae
— Fiskedræber hos krebsdyr
( 1 ) EFT nr. C 84 af 2. 4. 1990, s. 1.
( 2 ) EFT nr. C 149 af 18. 6. 1990.
( 3 ) EFT nr. C 168 af 10. 7. 1990, s. 5.
( 4 ) EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s. 44.
( 5 ) EFT nr. L 362 af 31. 12. 1985, s. 9.
( 6 ) EFT nr. L 173 af 19. 6. 1982, s. 18.
( 7 ) EFT nr. L 53 af 25. 2. 1989, s. 55.
( 8 ) EFT nr. L 325 af 1. 12. 1980, s. 5.
( 9 ) EFT nr. L 280 af 3. 10. 1987, s. 26.
( 10 ) EFT nr. L 382 af 31. 12. 1986, s. 5.
( 11 ) EFT nr. L 322 af 7. 11. 1989, s. 21.
( 12 ) EFT nr. L 382 af 31. 12. 1986, s. 9.
( 13 ) EFT nr. L 223 af 2. 8. 1989, s. 19.
( 14 ) EFT nr. L 24 af 27. 1. 1987, s. 51.
( 15 ) EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 9.
( 16 ) EFT nr. L 255 af 18. 10. 1968, s. 23.
( 17 ) EUT L 10 af 14.1.2006, s. 16.
( 18 ) EUT L 223 af 15.8.2006, s. 1.
( 19 ) EUT L 328 af 24.11.2006, s. 14.
( 20 ) EFT L 378 af 31.12.1982, s. 58. Senest ændret ved Kommissionens beslutning 2004/216/EF (EUT L 67 af 5.3.2004, s. 27).
( 21 ) EFT nr. L 315 af 26. 11. 1985, s. 11.
( 22 ) Se side 13 i denne udgave af EFT.
( 23 ) EFT nr. L 116 af 8. 5. 1990, s. 24.
( 24 ) EFT nr. L 140 af 1. 6. 1990, s. 123.
( 25 ) EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1. Berigtiget i EUT L 191 af 28.5.2004, s. 1.
( 26 ) Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om Den Europæiske Fiskerifond (EUT L 223 af 15.8.2006, s. 1).
( 27 ) EUT L 328 af 24.11.2006, s. 14.
( 28 ) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.
( 29 ) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13.
( 30 ) EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1. Forordning er senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 (EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1).
( 31 ) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.
( 32 ) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.
( 33 ) EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 78.