EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62019CO0606
Order of the Court (Sixth Chamber) of 13 February 2020.#flightright GmbH v IBERIA LAE SA Operadora Unipersonal.#Request for a preliminary ruling from the Amtsgericht Hamburg.#Reference for a preliminary ruling — Article 99 of the Rules of Procedure of the Court — Area of freedom, security and justice — Jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters — Regulation (EU) No 1215/2012 — Second indent of Article 7(1)(b) — Special jurisdiction in matters relating to a contract — Concept of ‘place of performance’ — Contract for the provision of services — Air transport — Regulation (EC) No 261/2004 — Right to compensation for flight passengers in the event of cancellation or long delay of flights — Flight under a confirmed single booking with several connecting flights operated by two separate air carriers — Cancellation of the final leg of the journey — Claim for compensation brought against the air carrier in charge of the final leg of the journey before the court or tribunal which has territorial jurisdiction over the place of departure of the first leg of the journey.#Case C-606/19.
Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. února 2020.
flightright GmbH v. Iberia LAE SA Operadora Unipersonal.
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg.
Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech – Nařízení (EU) č. 1215/2012 – Článek 7 bod 1 písm. b) druhá odrážka – Zvláštní příslušnost ve věcech smluvních – Pojem ‚místo plnění‘ – Smlouva o poskytování služeb – Letecká doprava – Nařízení (ES) č. 261/2004 – Právo na náhradu pro cestující v letecké dopravě v případě zrušení nebo významného zpoždění letu – Let s jedinou potvrzenou rezervací skládající se z několika úseků zajišťovaných dvěma různými leteckými dopravci – Zrušení posledního úseku letu – Žaloba na náhradu škody podaná proti leteckému dopravci zajišťujícímu poslední úsek letu u soudu, v jehož obvodu se nachází místo odletu prvního úseku letu.
Věc C-606/19.
Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. února 2020.
flightright GmbH v. Iberia LAE SA Operadora Unipersonal.
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg.
Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech – Nařízení (EU) č. 1215/2012 – Článek 7 bod 1 písm. b) druhá odrážka – Zvláštní příslušnost ve věcech smluvních – Pojem ‚místo plnění‘ – Smlouva o poskytování služeb – Letecká doprava – Nařízení (ES) č. 261/2004 – Právo na náhradu pro cestující v letecké dopravě v případě zrušení nebo významného zpoždění letu – Let s jedinou potvrzenou rezervací skládající se z několika úseků zajišťovaných dvěma různými leteckými dopravci – Zrušení posledního úseku letu – Žaloba na náhradu škody podaná proti leteckému dopravci zajišťujícímu poslední úsek letu u soudu, v jehož obvodu se nachází místo odletu prvního úseku letu.
Věc C-606/19.
Court reports – general – 'Information on unpublished decisions' section
ECLI identifier: ECLI:EU:C:2020:101
USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA (šestého senátu)
13. února 2020 ( *1 )
„Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech – Nařízení (EU) č. 1215/2012 – Článek 7 bod 1 písm. b) druhá odrážka – Zvláštní příslušnost ve věcech smluvních – Pojem ‚místo plnění‘ – Smlouva o poskytování služeb – Letecká doprava – Nařízení (ES) č. 261/2004 – Právo na náhradu pro cestující v letecké dopravě v případě zrušení nebo významného zpoždění letu – Let s jedinou potvrzenou rezervací skládající se z několika úseků zajišťovaných dvěma různými leteckými dopravci – Zrušení posledního úseku letu – Žaloba na náhradu škody podaná proti leteckému dopravci zajišťujícímu poslední úsek letu u soudu, v jehož obvodu se nachází místo odletu prvního úseku letu“
Ve věci C‑606/19,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Amtsgericht Hamburg (okresní soud v Hamburku, Německo) ze dne 31. července 2019, došlým Soudnímu dvoru dne 12. srpna 2019, v řízení
flightright GmbH
proti
Iberia LAE SA Operadora Unipersonal,
SOUDNÍ DVŮR (šestý senát),
ve složení M. Safjan (zpravodaj), předseda senátu, L. Bay Larsen a N. Jääskinen, soudci,
generální advokát: H. Saugmandsgaard Øe,
vedoucí soudní kanceláře: A. Calot Escobar,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout usnesením s odůvodněním podle článku 99 jednacího řádu Soudního dvora,
vydává toto
Usnesení
1 |
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2012, L 351, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42). |
2 |
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi flightright GmbH, společností se sídlem v Postupimi (Německo), a leteckou společností Iberia LAE SA Operadora Unipersonal (dále jen „Iberia“), se sídlem v Madridu (Španělsko), ve věci žaloby na náhradu škody podané na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2001, L 46, s. 1). |
Právní rámec
Nařízení č. 1215/2012
3 |
Oddíl 2 kapitoly II nařízení č. 1215/2012, nadepsaný „Zvláštní příslušnost“, obsahuje článek 7, který v bodě 1 stanoví: „Osoba, která má bydliště v některém členském státě, může být v jiném členském státě žalována:
|
Nařízení č. 261/2004
4 |
Článek 2 nařízení č. 261/2004, nadepsaný „Definice“, stanoví: „[…]
[…]“ |
5 |
Článek 3 uvedeného nařízení, nadepsaný „Oblast působnosti“, v odstavci 5 stanoví: „Toto nařízení se vztahuje na každého provozujícího leteckého dopravce, který přepravuje cestující podle odstavců 1 a 2. Jestliže provozující letecký dopravce nemá smlouvu s cestujícím a plní povinnosti podle tohoto nařízení, má se za to, že jedná v zastoupení osoby, jež uzavřela smlouvu s tímto cestujícím.“ |
6 |
Článek 5 nařízení, nadepsaný „Zrušení“, v odst. 1 písm. c) uvádí: „V případě zrušení letu: […]
|
7 |
Článek 7 téhož nařízení, nadepsaný „Právo na náhradu škody“, ve svém odst. 1 písm. a) stanoví: „Odkazuje-li se na tento článek, obdrží cestující náhradu ve výši:
|
Spor v původním řízení a předběžné otázky
8 |
Základem sporu v původním řízení jsou přímo navazující lety, které byly plánovány na 25. srpna 2018 a které byly předmětem jediné potvrzené rezervace, kterou uskutečnili dva cestující (dále jen „dotčení cestující“). |
9 |
Tento let z Hamburku (Německo) do San Sebastianu (Španělsko) zahrnoval tři úseky. První úsek, z Hamburku do Londýna (Spojené království), provozovala letecká společnost British Airways, zatímco Iberia zajišťovala zbylé dva úseky, a sice z Londýna do Madridu (Španělsko) a z Madridu do San Sebastianu. |
10 |
První dva úseky sice proběhly bez problémů, třetí však byl zrušen, aniž o tom byli dotčení cestující včas informováni. |
11 |
Z důvodu tohoto zrušení podala flightright, na kterou dotčení cestující převedli své případné nároky na náhradu škody, k předkládajícímu soudu, Amtsgericht Hamburg (okresní soud v Hamburku, Německo), žalobu na náhradu škody v celkové výši 500 eur, tedy 250 eur za cestujícího, směřující proti společnosti Iberia na základě čl. 5 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 1 písm. a) nařízení č. 261/2004, když vzdálenost mezi Hamburkem a San Sebastianem činí přibližně 1433 km. |
12 |
Předkládající soud má pochybnosti o své mezinárodní příslušnosti k rozhodnutí sporu v původním řízení a dále o možnosti dotčených cestujících žalovat oba letecké dopravce, kteří se podíleli na přímo navazujících letech, které jsou základem sporu v původním řízení. |
13 |
Zejména se uvedený soud zabývá tím, zda je příslušný k rozhodnutí sporu v původním řízení, pokud jde o úsek letu, který byl zrušen, přestože místo odletu a místo příletu tohoto úseku, tedy Madrid a San Sebastian, nespadají do jeho obvodu. |
14 |
Daný soud mimoto podotýká, že Soudní dvůr v rozsudku ze dne 11. července 2019, České aerolinie (C‑502/18, EU:C:2019:604), rozhodl, že v rámci letu s přímo navazujícími lety, který byl předmětem jediné rezervace, může být letecký dopravce, který provozoval první úsek letu, jehož místo odletu se nachází v obvodu soudu rozhodujícího o žalobě, žalován pro všechny úseky uvedeného letu pro účely žaloby na náhradu škody podané na základě nařízení č. 261/2004. |
15 |
S ohledem na uvedený rozsudek se předkládající soud zabývá tím, zda může být letecký dopravce pověřený zajištěním posledního úseku takového letu rovněž žalován v rámci žaloby na náhradu škody na tomto základě. |
16 |
Za těchto podmínek se Amtsgericht Hamburg (okresní soud v Hamburku) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
|
K předběžným otázkám
17 |
Pokud lze zejména odpověď na položenou předběžnou otázku jasně vyvodit z judikatury nebo pokud o odpovědi na položenou předběžnou otázku nelze rozumně pochybovat, může Soudní dvůr podle článku 99 svého jednacího řádu kdykoli na návrh soudce zpravodaje a po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout usnesením s odůvodněním. |
18 |
Dané ustanovení je třeba použít v projednávané věci. |
19 |
Úvodem je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury platí, že v rámci postupu spolupráce mezi vnitrostátními soudy a Soudním dvorem zavedeného článkem 267 SFEU přísluší Soudnímu dvoru poskytnout vnitrostátnímu soudu užitečnou odpověď, která mu umožní rozhodnout spor, jenž mu byl předložen. Z tohoto hlediska Soudnímu dvoru přísluší případně přeformulovat otázky, které jsou mu položeny. Soudní dvůr může kromě toho zohlednit i normy unijního práva, na které vnitrostátní soud ve svých otázkách neodkázal [rozsudek ze dne 5. prosince 2019, Centraal Justitieel Incassobureau (Uznávání a výkon peněžitých trestů a pokut), C‑671/18, EU:C:2019:1054, bod 26 a citovaná judikatura]. |
20 |
V projednávané věci předkládající soud ve svých předběžných otázkách neuvádí žádné konkrétní ustanovení. Z předkládacího rozhodnutí nicméně jasně vyplývá, že se daný soud táže na svou příslušnost k rozhodování o žalobě na náhradu škody podané proti leteckému dopravci pověřenému uskutečněním posledního úseku letu, která mu byla předložena. |
21 |
V důsledku toho je třeba tyto otázky zkoumat ve světle ustanovení nařízení č. 1215/2012 týkajících se soudní příslušnosti. |
22 |
Za těchto podmínek musí být uvedené otázky, které je třeba zkoumat společně, chápány tak, že spočívají v tom, že se předkládající soud v podstatě Soudního dvora táže, zda čl. 7 bod 1 písm. b) druhá odrážka nařízení č. 1215/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že „místo plnění“ ve smyslu daného ustanovení, pokud jde o let, který se vyznačuje jedinou potvrzenou rezervací pro celou trasu letu a je rozdělen do několika úseků, může být tvořeno místem odletu prvního úseku letu, pokud je přeprava na těchto úsecích zajišťována dvěma leteckými dopravci a pokud žaloba na náhradu škody, která byla podána na základě nařízení č. 261/2004, má základ ve zrušení posledního úseku letu a směřuje proti leteckému dopravci zajišťujícímu tento poslední úsek. |
23 |
V tomto ohledu je třeba připomenout, že čl. 7 bod 1 písm. b) druhá odrážka nařízení č. 1215/2012 stanoví, že pokud předmět sporu tvoří smlouva nebo nároky ze smlouvy, pro účely žalování osoby usazené na území jednoho členského státu v jiném členském státě je místem plnění závazku, o nějž se jedná, pro účely použití tohoto ustanovení, a pokud nebylo dohodnuto jinak, v případě poskytování služeb místo na území členského státu, kde služby podle smlouvy byly nebo měly být poskytnuty. |
24 |
V této souvislosti je třeba rovněž uvést, že vzhledem k tomu, že nařízení č. 1215/2012 zrušuje a nahrazuje nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001, L 12, s. 1, Zvl. vyd. 19/04, s. 42), platí výklad provedený Soudním dvorem ve vztahu k ustanovením posledně uvedeného nařízení rovněž pro nařízení č. 1215/2012, pokud lze daná ustanovení obou těchto unijních předpisů považovat za rovnocenná (rozsudek ze dne 8. května 2019, Kerr, C‑25/18, EU:C:2019:376, bod 19 a citovaná judikatura). |
25 |
Výklad čl. 5 bodu 1 nařízení č. 44/2001 poskytnutý Soudním dvorem je tedy platný i pro čl. 7 bod 1 nařízení č. 1215/2012, jelikož tato ustanovení lze kvalifikovat jako rovnocenná (rozsudek ze dne 8. května 2019, Kerr, C‑25/18, EU:C:2019:376, bod 20 a citovaná judikatura). |
26 |
Co se týče čl. 5 bodu 1 nařízení č. 44/2001, Soudní dvůr rozhodl, pokud jde o přímé lety, že místo odletu i místo příletu letadla musí být stejnou měrou považována za místa hlavního poskytnutí služeb, které jsou předmětem smlouvy o letecké dopravě, což předkladateli žaloby na náhradu škody podané na základě nařízení č. 261/2004 umožňuje, aby podal žalobu k soudu, v jehož obvodu se nachází toto místo odletu nebo místo příletu, tak jak byla sjednána v uvedené smlouvě (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 9. července 2009, Rehder, C‑204/08, EU:C:2009:439, body 43 a 47). |
27 |
V tomto ohledu Soudní dvůr upřesnil, že pojem „místo plnění“, jak je vykládán v rozsudku ze dne 9. července 2009, Rehder (C‑204/08, EU:C:2009:439), i když odkazuje na přímý let, se mutatis mutandis vztahuje i na situaci, kdy let s přímo navazujícími lety, který se vyznačuje jedinou rezervací pro celou trasu, zahrnuje dva úseky (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 7. března 2018, flightright a další, C‑274/16, C‑447/16 a C‑448/16, EU:C:2018:160, body 69 a 71). |
28 |
Z toho plyne, že pokud se let vyznačuje jedinou potvrzenou rezervací pro celou trasu a zahrnuje dva úseky, má předkladatel žaloby na náhradu škody podané na základě nařízení č. 261/2004 rovněž možnost podat svou žalobu k soudu, v jehož obvodu se nachází místo odletu prvního úseku letu, nebo k soudu, v jehož obvodu se nachází místo příletu druhého úseku letu. |
29 |
Jak vyplývá z předkládacího rozhodnutí, ve věci v původním řízení se dotčený let skládal ze tří úseků. Nicméně pokud se smlouva o letecké dopravě vyznačuje jedinou potvrzenou rezervací pro celou trasu, stanoví tato smlouva povinnost leteckého dopravce přepravit cestujícího z bodu A do bodu D. Taková přepravní operace je službou, kdy jedno z míst hlavního poskytnutí se nachází v bodě A (obdobně viz rozsudek ze dne 7. března 2018, flightright a další, C‑274/16, C‑447/16 a C‑448/16, EU:C:2018:160, bod 71). |
30 |
Za těchto podmínek je třeba mít za to, že v případě letu s přímo navazujícími lety, který se vyznačuje jedinou rezervací pro celou trasu a zahrnuje několik úseků, může být místem plnění ve smyslu čl. 7 bodu 1 písm. b) druhé odrážky nařízení č. 1215/2012 místo odletu prvního úseku letu jakožto jedno z míst hlavního poskytnutí služeb, které jsou předmětem smlouvy o letecké dopravě. |
31 |
Vzhledem k tomu, že toto místo vykazuje dostatečně úzkou vazbu se skutkovými okolnostmi sporu, a tudíž zajišťuje úzký vztah mezi smlouvou o letecké dopravě a příslušným soudem požadovaný pravidly zvláštní příslušnosti uvedenými v čl. 7 bodu 1 nařízení č. 1215/2012, splňuje cíl blízkosti, na němž stojí uvedená pravidla (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 7. března 2018, flightright a další, C‑274/16, C‑447/16 a C‑448/16, EU:C:2018:160, bod 74 a citovaná judikatura). |
32 |
Toto řešení je rovněž v souladu se zásadou předvídatelnosti, jejíž dodržování mají uvedená pravidla zajistit, jelikož umožňuje žalobci i žalovanému určit soud místa odletu prvního úseku letu, tak jak je uvedeno v přepravní smlouvě, jakožto soud, u něhož může být zahájeno řízení (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 7. března 2018, flightright a další, C‑274/16, C‑447/16 a C‑448/16, EU:C:2018:160, body 75 a 77, jakož i citovaná judikatura). |
33 |
Pokud jde o možnost žalovat v takové věci, jako je věc v původním řízení, leteckého dopravce pověřeného zajištěním posledního úseku letu u soudu, v jehož obvodu se nachází začátek prvního úseku, je třeba uvést, že z předkládacího rozhodnutí sice nevyplývá, že by Iberia byla smluvním partnerem dotčených cestujících, avšak pravidlo zvláštní příslušnosti ve smluvních věcech stanovené v čl. 7 bodu 1 nařízení č. 1215/2012 vyžaduje nikoliv uzavření smlouvy mezi dvěma osobami, ale existenci právní povinnosti svobodně sjednané určitou osobou ve vztahu k jiné, na níž by se zakládala žaloba žalobce (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 7. března 2018, flightright a další, C‑274/16, C‑447/16 a C‑448/16, EU:C:2018:160, bod 60 a citovaná judikatura). |
34 |
V tomto ohledu čl. 3 odst. 5 druhá věta nařízení č. 261/2004 upřesňuje, že pokud provozující letecký dopravce ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení, který neuzavřel smlouvu s cestujícím, plní povinnosti podle tohoto nařízení, má se za to, že tento dopravce jedná v zastoupení osoby, jež smlouvu s dotyčným cestujícím uzavřela. |
35 |
Uvedený dopravce tak musí být považován za osobu plnící povinnosti svobodně přijaté vůči smluvní protistraně daného cestujícího. Tyto povinnosti vyplývají ze smlouvy o letecké dopravě (rozsudek ze dne 7. března 2018, flightright a další, C‑274/16, C‑447/16 a C‑448/16, EU:C:2018:160, bod 63). |
36 |
S ohledem na všechny výše uvedené úvahy je třeba na položené otázky odpovědět tak, že čl. 7 bod 1 písm. b) druhá odrážka nařízení č. 1215/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že „místo plnění“ ve smyslu daného ustanovení, pokud jde o let, který se vyznačuje jedinou potvrzenou rezervací pro celou trasu letu a je rozdělen do několika úseků, může být tvořeno místem odletu prvního úseku letu, pokud je přeprava na těchto úsecích zajišťována dvěma leteckými dopravci a pokud žaloba na náhradu škody, která byla podána na základě nařízení č. 261/2004, má základ ve zrušení posledního úseku letu a směřuje proti leteckému dopravci zajišťujícímu tento poslední úsek. |
K nákladům řízení
37 |
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. |
Z těchto důvodů Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl takto: |
Článek 7 bod 1 písm. b) druhá odrážka nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že „místo plnění“ ve smyslu daného ustanovení, pokud jde o let, který se vyznačuje jedinou potvrzenou rezervací pro celou trasu letu a je rozdělen do několika úseků, může být tvořeno místem odletu prvního úseku letu, pokud je přeprava na těchto úsecích zajišťována dvěma leteckými dopravci a pokud žaloba na náhradu škody, která byla podána na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, má základ ve zrušení posledního úseku letu a směřuje proti leteckému dopravci zajišťujícímu tento poslední úsek. |
Podpisy. |
( *1 ) – Jednací jazyk: němčina.